Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/318/26
номер провадження 1-кс/215/32/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в порядку ч.4 ст.107 КПК України, без застосування технічних засобів, у відкритому судовому засіданні клопотання начальника «Криворізької установи виконання покарань (№ 3)» державної установи «Криворізької установи виконання покарань (№ 3)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 , про передачу в дохід держави вилученого в ув`язненого під варту ОСОБА_4 мобільного телефону,

встановив

У січні 2026 року на адресу суду надійшло клопотання начальника «Криворізької установи виконання покарань (№ 3)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про передачу в дохід держави вилученого в ув`язненого під варту ОСОБА_4 мобільного телефону.

Клопотання мотивоване тим, що 14.10.2025 о 06 год. 30 хв. під час проведення обшуку в камері № 423, в ув`язненого ОСОБА_4 , за допомогою портативного металошукача, було виявлено та вилучено мобільний телефон невстановленої марки, блакитного кольору, IMEI відсутній, з акумулятором, без зарядного пристрою, а тому просив суд спрямувати зазначений мобільний телефон в дохід держави.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду клопотання, в якому просила проводити розгляд справи за її відсутності.

В судове засідання представник КУВП (№3) не з`явився, в клопотанні просив розглядати справу за їх відсутності.

Ув`язнений ОСОБА_4 про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме: шляхом направлення до КУВП (№3) листа про необхідність повідомлення ОСОБА_4 під розписку про дату та час розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», гроші та цінні речі, одержані шляхом обману під час перебування в місцях попереднього ув`язнення або джерело одержання яких не встановлено, передаються в доход держави за мотивованою постановою начальника установи для попереднього ув`язнення, санкціонованою прокурором, копія якої приєднується до особової справи особи, яка тримається під вартою.

Згідно зі ст. 9 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», особи, взяті під варту, мають право: одержувати передачі або посилки та грошові перекази і передачі.

Відповідно до п.п. 6.4 п. 6 р. 4 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально - виконавчої служби України, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України № 1769/5 від 14.06.2019р., вилучені в ув`язнених або засуджених гроші та цінні речі і предмети, отримані шляхом обману під час тримання у СІЗО або власник яких не встановлений, передаються в дохід держави згідно з постановою про передавання заборонених для зберігання речей та предметів у дохід держави, підписаною начальником СІЗО та санкціонованою прокурором.

У додатку 6 до п. 3 Розділу ІІІ «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5, вказано, що до предметів, зберігання і використання яких засудженими заборонено, відносяться радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скретч-картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери тощо), друкарські машинки, розмножувальні прилади (засудженим, які тримаються у виправних центрах, дозволяється зберігати та користуватися мобільними телефонами у порядку, встановленому пунктом 2 розділу ХІV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань).

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КВК України, засудженим забороняється придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії, та мати при собі предмети і речі в асортименті і кількості, що виходять за межі, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.

Згідно з ч. 7 ст. 102 КВК України, зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII КПК України.

З клопотання убачається, що ОСОБА_4 , у якого було вилучено мобільний телефон, є ув`язнений під вартою, а не засуджений.

Крім того, згідно постанови начальника КУВП № 3 від 13.11.2025, санкціонованої керівником Криворізької північної окружної прокуратури 08.12.2025, про передачу заборонених для зберігання речей та предметів у дохід держави, мобільний телефон невстановленої марки, блакитного кольору, без IMEI, з акумулятором, без зарядного пристрою, вилучений під час обшуку в ув`язненого під варту ОСОБА_4 , рахується як річ, одержана шляхом обману під час перебування в місцях попереднього ув`язнення та на підставі ст. 7 Закону України «Про попереднє ув`язнення» передано в дохід держави.

А отже мобільний телефон, на час розгляду клопотання, вже вилучено в ув`язненого та передано в дохід держави.

Також доказів того, що вилучений мобільний телефон належить саме певній особі, яка є засуджена, клопотання не містить.

Оскільки підстави вважати, що виявлений та вилучений заборонений предмет належать саме певній особі, яка є засудженою, відсутні, тому в даному випадку судом не можуть бути застосовані норми ст. 59 та 102 КВК України.

Окрім того, в постанові начальника КУВП №3 відсутні посилання на діючу норму КПК України, яка б передбачала вищезазначену процедуру.

Чинним КПК України вирішення питання слідчим суддею про передачу вилучених заборонених для зберігання речей та предметів в порядку ст. 7 Закону України «Про попереднє ув`язнення», не передбачено.

Відповідно ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватись закон, який суперечить цьому кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що нормами КПК України не передбачені повноваження слідчого судді для вирішення даного питання, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 9, 309, 310, 369 КПК України,

п о с т а н о в и в

Клопотання начальника ДУ «Криворізької установи виконання покарань (№ 3)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про передачу в дохід держави вилученого в ув`язненого під варту ОСОБА_4 мобільного телефону невстановленої марки, блакитного кольору, без IMEI, з акумулятором, без зарядного пристрою, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя