УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2025, справа №761/22109/25 у кримінальному провадженні № 00003969

ВСТАНОВИЛА

До провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2025, справа №761/22109/25 у кримінальному провадженні № 0000396.

За обставин викладених у клопотанні, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 03.06.2025 по справі №761/22109/25 (провадження № 1-кс/761/14943/2025) задоволено клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури про арешт майна у кримінальному провадженні накладено арешт на №0000396 від 25.05.2025 за ч.2 ст. 286 КК України автомобіль «Ford Explorer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_5 . Арешт накладено із забороною відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Необхідність накладення арешту на вищевказане майно була обґрунтовано тим, що це майно відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом, предметом кримінального правопорушення та має значення для кримінального провадження.

На даний час слідством проведені необхідні слідчі дії та судові експертизи. Фактично мета арешту автомобіля досягнута.

У клопотанні адвокат ОСОБА_3 зазначає, що на даний час відпала потреба в застосуванні арешту автомобіля в частині заборони користування. Накладений арешт майна у цій частині перестав відповідати співрозмірним обмеженням права власності завданням кримінального провадження, а саме: не враховуються наслідки арешту майна для його власниці ОСОБА_5 , яка не причетна до будь-яких протиправних дій.

У зв`язку з чим, адвокат ОСОБА_3 у клопотанні просить скасувати арешт автомобіля марки «Ford Explorer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2025 по справі №761/22109/25 в частині заборони користування автомобілем.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 долучив копію ухвали про накладення арешту, зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі, зазначив, що в даному кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування, арешт накладено на автомобіль, якій визнано речовим доказом, наразі проведено весь комплекс слідчих дій, у зв`язку з чим відпала потреба у арешті майна, просив клопотання задовольнити та скасувати арешт в частині заборони користування транспортним засобом.

Слідчий ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що наразі в даному кримінальному провадженні не проведено судову автотехнічну експертизу, просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки воно є передчасним на даній стадії кримінального провадження.

В той же час, на електронну пошту суду від прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , надійшли заперечення на клопотання про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження №0000396, у яких остання зокрема зазначила, що арешт накладено обгрунтовано та потреба у застосуванні такого заходу забезпечення не відпала, з метою забезпечення збереження речових доказів, зокрема виключення можливості втручання до світлових приладів транспортного засобу до проведення слідчого експерименту, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває (зокрема триває експертиза), просила відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту на майно, накладеного в межах кримінального провадження №0000396. Крім того, клопотання просила розглянути без її участі.

Слідча суддя, заслухавши думку учасників, дослідивши клопотання про скасування арешту майна, долучені до нього документи, документи, що долучено в судовому засіданні, приходить до наступного висновку.

Слідчою суддею у судовому засіданні встановлено, ГУНП в Київській області за процесуального керівництва прокурорів Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000396.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2025 року, справа №761/22109/25, накладено арешт на автомобіль «Ford Explorer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_5 , із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Разом з тим, особою, яка звернулась із клопотанням, до матеріалів клопотання не долучено доказів того, що на сьогодні відпала потреба у накладенні арешту на майно.

При цьому відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Ініціатором клопотання не надано доказів на підтвердження своїх доводів, ці обставини у своїй сукупності свідчать про відсутність достатніх підстав для задоволення вказаного клопотання про скасування арешту на майно.

За змістом ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.

Слідчою суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000396 триває.

При цьому доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність, з огляду на мету його застосування, що дає слідчій судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала, ініціатором клопотання не надано переконливих даних, що скасування арешту майна не перешкоджатиме кримінальному провадженню, з огляду на мету застосування заходу забезпечення, крім того слідчою суддею враховується необхідність проведення експертизи.

За таких обставин не встановлено підстав для скасування накладеного арешту, а відтак слідча суддя прийшла до висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2025, справа №761/22109/25 у кримінальному провадженні № 0000396.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 98, 170-174, 369-372 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2025, справа №761/22109/25 у кримінальному провадженні № 00003969 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст оголосити 11 вересня 2025 року о 14 годині 45 хвилин.

Слідча суддя ОСОБА_7