Справа № 539/5843/23
Провадження № 1-в/539/62/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2025 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області, в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

лікаря психіатра: ОСОБА_4

особи щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лубенського міськрайонного суду Полтавської області заяву КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради Полтавської області в особі лікаря-психіатра ОСОБА_4 про скасування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у відношенні ОСОБА_5 ,

встановив:

11.07.2025 року до суду звернувся представник Комунального підприємства «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області в особі лікаря- психіатра ОСОБА_4 про скасування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у відношенні ОСОБА_5 .

В обґрунтування зазначає, що на підставі ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.01.2024 року відносно ОСОБА_5 застосовані заходи примусового медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, у звя`зку зі скоєнням суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч.1 ст. 125 КК України.

ОСОБА_5 перебуває під наглядом лікарів Комунального підприємства «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, щомісяця відвідував лікаря-психіатра, отримував підтримуюче медикаментозне лікування.

ОСОБА_5 був представлений на огляд ЛКК для вирішення питання про скасування чи продовження строку застосування примусових заходів медичного характеру. Під час огляду комісією було прийняте рішення щодо припинення застосування АППД у відношенні до ОСОБА_5 .

Враховуючи стан здоров`я ОСОБА_5 , який не потребує станом на теперішній час примусових заходів медичного характеру та може продовжити спостереження та лікування на загальних засадах, просять прийняти рішення щодо припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у відношенні ОСОБА_5 .

Лікар-психіатр ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала заяву та просить її задовольнити.

Особа, відносно якої розглядається питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що він добровільно буде продовжувати лікування.

Законний представник ОСОБА_6 підтримала заяву психіатра.

Адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію ОСОБА_5 та просив задовольнити клопотання лікаря.

Прокурор просить відмовити у задоволенні клопотання, вважаючи його передчасним.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши заяву та матеріали, додані до неї, приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно ч. 2 ст. 94 КК України, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Частиною 4 статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», передбачено, що особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів - психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу.

Як встановлено судом, на підставі ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.01.2023 року застосовано до ОСОБА_5 , примусові заходи медичного характеру, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, у зв`язку зі скоєнням суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч.1 ст. 125 КК України.

Згідно наданого висновку від 11.07.2025, враховуючи позитивні характеристики з місця проживання надані вуличним комітетом та висновку виїздної комісії лікарів-психіатрів і враховуючи позитивний ефект лікування у особи відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру, а саме надання амбулаторного примусового лікування.

Судом дослідженого наданий висновок лікарів від 11.07.2025 року, в якому зазначені, крім іншого анамнез хвороби та посилання на первісні психічні розлади з 2022 року, лікування.

В обґрунтування висновку лікарів від 11.07.2025 року вказано: «10.04.2025 року під час огляду: всебічно орієнтований вірно. Рухомо спокійний, впорядкований. Розкривається у власних переживаннях, щкодує про свої вчинки. На запитання відповідає в межах заданого, охоче, по суті. Емоційно стабільний без афективних коливань. Настій рівний, позитивний. Мислення послідовне, звичайне за темпом. Пам`ять та інтелект згідно віку та отриманої освіти. Маячних ідей не висловлює та поведінкою не виявляє. Суїцидальні думки та СНТ не виявляє. Планує реальні плани на майбутнє. Критика до власного стану збережена.» у зв*язку з чим наданий висновок про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної допомоги.

Однак вказаний висновок не містить жодних даних щодо стану ОСОБА_5 станом на дату висновку, а саме 11.07.2025 року.

Частиною 2 ст. 514 КПК України передбачено, що зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Однак суд звертає увагу, на те, що у даному висновку від 11.07.2025 року не зазначено інформації щодо періоду, з якого у психічному стані ОСОБА_5 відбулися (почали відбуватись) позитивні зміни, яка їх тривалість та не надані відомості про обов*язкові проходження огляду комісією лікарів - психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців, що позбавляє суд перевірити представлені відомості щодо дотримання вимог Закону України«Про психіатричну допомогу» та надати обґрунтовану оцінку щодо підстав клопотання про припинення примусових заходів медичного характеру.

Фактично суд позбавлений можливості за відсутності, в тому числі медичних висновків протягом останніх років оцінити динаміку змін в психічному стані ОСОБА_5 з метою оцінки можливого поновлення симптоматики психічного захворювання, з урахуванням анамнезу його життя.

Тому, врахувавши всі вищезазначені висновки, на думку суду, питання припинення застосування примусових заходів медичного характеру в даному випадку є передчасним.

При застосуванні заходів медичного характеру, контроль здійснюється судом, який не може бути спрощеним та не зводиться лише до згоди з висновками комісії лікарів-психіатрів, а самі висновки підлягають оцінці та повинні відповідати нормативним актам в сфері охорони здоров`я, а також вимогам КК та КПК України.

Приймаючи до уваги досліджені матеріали, висновок комісії лікарів психіатрів, вислухавши всіх учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає, як передчасна та необґрунтована.

Також, суд роз`яснює, що за наявністю належного обґрунтування висновку комісією лікарів, дотримання вимог Закону «Про психіатричну допомогу», обов`язковості проведення огляду пацієнта кожні 6 місяців, відповідна особа КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради Полтавської області не позбавлена можливості звертатись до суду з відповідними клопотаннями в порядку ст. 514 КПК України.

Керуючись ст. ст. 94, 95 КК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 514 КПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради Полтавської області в особі лікаря-психіатра ОСОБА_4 про скасування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у відношенні ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1