№ 1-кс/756/3167/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року місто Київ

Слідча суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2024 року за №0000249, за підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Чорнобиль, Київської області, громадянин України, здобув вищу освіту, на утриманні має неповнолітню дитину (зі слів), директор ТОВ «ВПК» Сафарі Дефенс», директор ТОВ «ВПК» «ГІПЕРІОН», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Слідчій судді Оболонського районного суду міста Києва 05 листопада 2025 року надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 27.01.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з мотивів, викладених у ньому.

Захисник заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Крім того, не заперечував обґрунтованість підозри. Долучив до матеріалів судової справи документи на підтвердження здійснення підозрюваним діяльності у сфері оборонно-промислового комплексу. Зауважив на необхідність вільного пересування ОСОБА_4 в межах території України.

Підозрюваний підтримав позицію захисника, вказав, що здійснює підприємницьку діяльність переважно в межах Івано-Франківської області, однак, інколи має потребу пересуватись до Чергнігівської області. Причетність до подій, зазначених в клопотанні не заперечував.

Обґрунтування клопотання та правова кваліфікація.

В обґрунтування зазначеного клопотання вказано, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000249 від 27.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Клопотання слідчий мотивує тим, що у липні 2023 року, у невстановлений день, час та місці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав телефонний дзвінок від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який представився директором ТОВ «ВВК» ОСОБА_9 » та повідомив про те, що вони разом з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мають 3 дослідних лазерних пристрої, які здатні сліпити війська рф на відстані приблизно 5 кілометрів. Так, як ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з перших днів військового вторгнення військ рф на територію України є добровольцем ЗСУ, то останнього дана розробка зацікавила і він домовився про особисту зустріч із ними. В подальшому у невстановлений час, 03.08.2023, у м. Харкові, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисто зустрівся з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які під час розмови повідомили про те, що дійсно є керівниками ТОВ «ВВК Сафарі Дефенс» та мають у своїй власності 3 дослідних лазерних пристрої. Також останні зазначили про те, що за 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) доларів США зможуть виготовити «лазерний пристрій», який за своїми технічними характеристиками зможе збивати «Шахеди» та балістичні ракети. Дана пропозиція зацікавила ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і в цей час у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану шляхом зловживання довірою (шахрайство), а саме: грошовими коштами ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 03.08.2023 у м. Харків, більш точне місце встановити не надалось можливим, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запропонував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укласти усну домовленість щодо виготовлення за 85 000 доларів США «лазерного пристрою», який за своїми технічними характеристиками зможе збивати «Шахеди» та балістичні ракети. В подальшому, у невстановлений час, 03.08.2023, у м. Харків, більш точне місце встановити не надалось можливим, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою встановлення довірливих відносин з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклали усну домовленість та від останнього отримали частину грошових коштів, а саме: 3 000 доларів США (згідно курсу НБУ на 03.08.2023 становило 109 705 грн. 80 коп.), чим засвідчили домовленість щодо виготовлення «лазерного пристрою» та зазначили, що залишок суми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потрібно буде передати в найближчий час. Після чого, 25.08.2023 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не підозрюючи про злочинні наміри останніх, приїхав до ТРЦ «LAKE PLAZA», що за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку «Азов», 12, де зустрівся особисто з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому передав 2 частину грошових коштів на виготовлення «лазерного пристрою», а саме: 600 000 грн. та повідомив, що останню частину грошових коштів він передасть на наступний день. 26.08.2023, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не підозрюючи про злочинні наміри останніх, приїхав до ТРЦ «LAKE PLAZA», що за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку «Азов», 12, де зустрівся особисто з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому передав ще 2 500 000 грн. на виготовлення «лазерного пристрою». В свою чергу, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вводячи в оману зазначив, що рівно через 2 місяці вони разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виготовлять «лазерний пристрій», який за своїми технічними характеристиками зможе збивати «Шахеди» та балістичні ракети та передадуть його ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_4 під час спілкування та зустрічей з ОСОБА_7 , з метою створення враження розробників, вживали спеціальні технічні терміни, демонстрували свої розробки у оборонній сфері, то у останнього склалося дійсне враження про те, що вказані особи є дійсно розробниками та зможуть виготовити «лазерний пристрій». Однак ОСОБА_8 та ОСОБА_4 так і не виготовили з 2023 року «лазерний пристрій» по теперішній час і як установлено під час розслідування, вказані особи і не збирались його виготовляти.Таким чином, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зловживаючи довірою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під приводом виготовлення «лазерного пристрою», який за своїми технічними характеристиками зможе збивати «Шахеди» та балістичні ракети, заволоділи грошовими коштами, які належали останньому та в подальшому розпорядилися даними грошима на власний розсуд, завдавши ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду на загальну суму 3 209 705 грн. 80 коп., не виконавши попередньої домовленості щодо виготовлення «лазерного пристрою» і не маючи наміру її виконувати.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразились у шахрайстві, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану в особливо великих розмірах, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри.

Слід урахувати, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві. Тож, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позицій Європейського суду з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути і достатніми, з часом, аби виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Це вказує, що обґрунтованість підозри містить два аспекти. Перший стосується питання вчинення кримінального правопорушення, а другий - доведення обставин, які за розумного неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до вчинення кримінального правопорушення. При цьому, доведення обставин, викладених в повідомленні про підозру, здійснюється за наявними в матеріалах провадження доказами, які мають відповідати вимогам статей 84, 94 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

В рішенні ЄСПЛ «Ферарі-Браво проти Італії», Суд зазначив, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування. Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Дії, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 190 КК України - шахрайство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану в особливо великих розмірах

В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні матеріали:

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 26.01.2024;

-протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 27.01.2024;

-протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 07.02.2024;

-протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 21.03.2024;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_7 від 24.09.2024;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 від 24.09.2024;

-протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 08.10.2024;

-протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 12.09.2025;

-протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 10.10.2024;

-протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 17.09.2025;

-аналіз технічної інформації від 15.01.2025;

-протокол огляду предмету від 01.09.2025;

-протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_12 від 06.05.2025;.

- інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження, зокрема запобіжні заходи. Згідно з частиною 1 статті 176 КПК України одним із запобіжних заходів є домашній арешт.

Згідно зі до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цих кримінальних провадженнях і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а також обставини, визначені статтею 178 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України підтверджується зазначеними вище матеріалами кримінального провадження, які орган досудового розслідування долучив до клопотання. Долучені матеріали кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування є достатніми для висновку щодо обґрунтованості пред`явленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України. При цьому, слідча суддя акцентує увагу, що не вирішує питання винуватості останнього у вчиненні злочинів, а лише на підставі долучених до клопотання матеріалів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ним злочинів. На даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Щодо ризиків кримінального провадження

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Слідча суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

-незаконно впливати на неповнолітню потерпілу, її законного представника та свідків у кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення;

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідча суддя вважає, що ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду є реальним, ОСОБА_4 , усвідомлюючи міру покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, може навмисно переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому суду з метою уникнення відповідальності.

На думку слідчої судді, співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за особливо тяжкий злочин у найближчій перспективі робить цей ризик актуальним.

Також, слідча суддя враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, зокрема, передбачене ч. 5 ст. 190 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину та за вчинення якого передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Крім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Слідча суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання. А в контексті з тим, що 24.02.2022 російська федерація розпочала військову агресію проти України, у зв`язку з чим цього ж дня Президентом України підписано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за № 64/2022, який триває до тепер, і на даний час, для громадян України існує реальна можливість спрощеного режиму перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу, спроба переховуватися від органів досудового розслідування чи суду може виявлятися та підтверджуватися, наприклад, отриманням дозволу на проживання в певній країні, отриманням громадянства іншої країни або подання відповідних заяв і документів для активізації цього процесу, поданням документів на отримання статусу біженця тощо.

Вище вказані обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Ризиком того, що ОСОБА_4 , може незаконно впливати на потерпілого та свідків є те, що підозрюваному відомо місце їх проживання та місце роботи, оскільки останній ознайомлений зі змістом протоколів їх допитів, а тому підозрюваний шляхом погроз, може схиляти свідків до дачі неправдивих показань, відмови їх від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків снує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На думку слідчої судді, підозрюваний ОСОБА_4 ознайомлений з їх показаннями, а також йому відомо анкетні дані, місця проживання свідків, оскільки протоколи допитів із зазначенням анкетних даних таких осіб вручено стороні захисту з даним клопотанням.

Вказані обставини формують у слідчої судді переконання щодо наявності зазначеного ризику у цьому кримінальному провадженні.

Щодо ризику вчините інше кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що існує ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. На обґрунтування цього ризику прокурор вказав, що підозрюваний може впливати на свідків.

Посилання прокурора на цей ризик є формальним, жодних інших аргументів та доводів на підтвердження зазначеного ризику прокурор не надав, а відтак слідча суддя позбавлена можливості надати оцінку наявності вказаного ризику. Отже, суд відхиляє зазначений ризик та вважає його не підтвердженим.

Щодо індивідуальних обставин підозрюваного відповідно до ст. 178 КПК України.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідча суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності також існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: ОСОБА_4 має постійне місце проживання, раніше не судимий, на утриманні має неповнолітню дітину ІНФОРМАЦІЯ_4 (зі слів).

Під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу слідча суддя враховує: вагомість на даному етапі наявних доказів про причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється та альтернативність видів покарання, які можуть бути йому призначені.

Щодо альтернативного запобіжного заходу

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного у зв`язку із відсутністю клопотань від осіб, які заслуговують на довіру. Особисте зобов`язання не може бути застосоване у зв`язку із тим, що перебування підозрюваного на волі без контролю за його поведінкою не сприятиме виконанню ним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Запобіжний захід має бути пропорційним для запобігання ризикам, які доведено стороною обвинувачення. Для попередження встановлених ризиків слідча суддя вважає необхіднім та достатнім застосувати запобіжний захід у вигляді саме домашнього арешту у нічний час доби, що буде сприяти дотриманню процесуальних обов`язків, та мінімізації ризиків. Беручи до уваги встановлені відповідно до статей 176-178 КПК України обставини, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри, доведення ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, слідча суддя вважає, що домашній арешт є співмірним пред`явленій підозрі та особі підозрюваного. Переміщення ОСОБА_4 має бути обмеженим на час проведення розслідування.

Слідча суддя також вбачає доцільним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, що необхідно з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу та ефективності здійснення кримінального провадження.

Слідча суддя бере до уваги те, що підозрюваний здійснює діяльність у сфері оборонно-промислового комплексу та має потребу пересуватися до інших адміністративно-територіальних одиниць, а отже вважає за необхідне не визначати ОСОБА_4 обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває;

Щодо адреси місяця проживання підозрюваного суд зважає на таке.

У судовому засіданні захисник підозрюваного, підозрюваний та прокурор підтвердили адресу фактичного місця проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_2 . Наведена адреса зазначена в протоколах слідчих дій і зі слів учасників квартира використовується підозрюваним на підставі договору оренди, який є чинним на цей час. Отже, слідча суддя доходить висновку про можливість застосування запобіжного заходу за наведеною адресою.

З огляду на вище викладене, підозрюваному ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 23:00 год. по 06:00 год., за виключенням отримання екстреної медичної допомоги та періоду часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги у м. Івано- Франківськ, з покладенням на нього обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчих СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження та до процесуального керівника (прокурора), який здійснює процесуальне керівництво, а також до слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Між тим, строк дії ухвали не може перевищувати меж строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, у випадку його не продовження, або не зверненням із обвинувальним актом до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

1. Клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2024 року за №0000249, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 13.12.2025 включно, за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не залишати місце свого постійного проживання в період часу з 23:00 год. по 06:00 год., а саме адресу: АДРЕСА_2 , за виключенням отримання екстреної медичної допомоги, а також за виключенням періоду часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом, а саме зі свідками в даному кримінальному провадженні.

3. Направити копію ухвали до СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, для виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва - ОСОБА_3 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Між тим, строк дії ухвали не може перевищувати меж строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, у випадку його не продовження, або не зверненням із обвинувальним актом до суду.

Слідча суддя ОСОБА_1