Справа № 932/2548/25
Провадження № 1-кп/932/315/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку дії запобіжного заходу

18 листопада 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000204 від 18.02.2025 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Токмак Запорізької області, освіта середня, не одружений, неповнолітніх дітей не має, судимий 18.04.2016 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.; 27.05.2016 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі; 26.05.2021 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.1 ст.115 КК України до 12 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 23.06.2023 року, місця працевлаштування не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , обвинуваченому за ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Судом розглядається кримінальне провадження за ОСОБА_5 за ч.1 ст.307 КК України.

В судовому засіданні у зв`язку зі спливом застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурором заявлено клопотання про його продовження на 60 днів з визначенням застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120,00 грн.

Обгрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу, та які на даний час не зменшилися і своєї актуальності не втратили. На доведеність ризиків прокурор посилається на тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, суворість покарання, визначеного законом від шести до десяти років позбавлення волі, негативну репутацію обвинуваченого, який вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і на шлях виправлення не став, відсутність у нього офіційного працевлаштування і джерела доходу. Зазначені обставини у своїй сукупності та усвідомлення обвинуваченим невідворотності покарання утворюють ризики переховування від суду, незаконного впливу на ще недопитаних судом свідків з метою уникнення покарання, а також продовження протиправної діяльності або вчинення інших кримінальних правопорушень. Вважаючи, що такі дії обвинуваченого можуть зашкодити завданням кримінального провадження, прокурор просить суд його клопотання задовольнити, так як саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не будь-який інший з числа більш м`яких запобіжних заходів, зможе протистояти існуючим ризикам та гарантуватиме належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Сторона захисту, вважаючи ризики недоведеними, просила змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з утримання під вартою на більш м`який. Крім недоведеності ризиків, захисник ОСОБА_4 як на підставу для зміни запобіжного заходу посилався на недоведеність вини ОСОБА_5 у збуті наркотичних засобів та неправильність кваліфікації його дій.

Вислухавши думки сторін та надавши оцінку обставин, з якими закон пов`язує застосування та продовження запобіжних заходів, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з такого.

Згідно пунктів 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Відповідно до ч. 3 ст.199 КПК України підставою продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищену суспільну небезпечність інкримінованих злочинів; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого2011року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня2000року, рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня1991року).

Оцінюючи наведені прокурором ризики у сукупності з обставинами і характером протиправної діяльності обвинуваченого, її суспільною небезпечністю, суворістю покарання, передбаченого за ч.2 ст.307 КК України, а також даними про особу обвинуваченого, його моральність, соціальні зв`язки, рід занять, майновий стан, суд вважає приведені прокурором ризики існуючими і доведеними.

Як слідує з висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним збутом психотропних засобів, за який законом передбачено покарання від шести до десяти років у разі доведеності його винуватості. Офіційного місця роботи, джерела доходу, постійного місця проживання у м. Дніпрі, а також міцних соціальних зв`язків обвинувачений ОСОБА_5 не має, що дає суду достатньо підстав з певною вірогідністю вважати, що він може переховуватися від суду або чинити тиск на свідків, допит яких ще триває.

Крім цього, негативна репутація ОСОБА_5 , пов`язана з його неодноразовими судимостями, які на даний час зняті і не погашені в установленому законом порядку, свідчить не лише про його високу небезпеку для суспільства та схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а й небезпідставно створює цілком обґрунтований ризик того, що він може продовжити свою злочинну діяльність.

Обставин, які б свідчили про те, що обраний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом не встановлено.

Доводи сторони захисту про недоведеність ризиків та можливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає непереконливими. Будь-яких даних, які б свідчили про зменшення чи зникнення ризиків протиправної поведінки обвинуваченого, стороною захисту суду на наведено. Отже, підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який суд не вбачає і вважає, що більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти існуючим ризикам.

До того ж, з моменту застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою йому в якості альтернативного запобіжного заходу було застосовано заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК, в разі її внесення.

Посилання сторони захисту на недоведеність вини чи неправильність кваліфікації дій обвинуваченого суд на даній стадії судового розгляду до уваги не приймає, так як питання щодо правильності чи неправильності кваліфікацій дій обвинуваченого, доведеності чи недоведеності його вини суд вирішує лише після дослідження та оцінки усіх доказів в нарадчій кімнаті при ухваленні вироку.

Оскільки суд дійшов висновку про доведеність прокурором існування ризиків та неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого більш м`яким запобіжним заходом, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 176-178, 199, 327, 331, 369, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , обвинуваченому за ч.2 ст.307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» строком на 60 днів, по 16 січня 2026 року включно, з можливістю внесення застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому вимірі складає 121 120,00 грн.

У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожним його викликом;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Строк дії обов`язків у разі внесення застави визначити два місяці з дня її внесення.

Застава у визначеному судом розмірі може бути внесена обвинуваченим або заставодавцем у будь-який момент протягом строку дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для виконання.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення і в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а особою, яка тримається під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Резолютивна частина ухвали проголошена 18 листопада 2025 року, повний текст ухвали оголошено 19 листопада 2025 о 08.10 год.

Суддя ОСОБА_1