Справа № 487/45/26
Провадження № 1-кс/487/389/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000006 від 02.01.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, п.10 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15, ч.1 ст.152 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

09.01.2026 року слідчий відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, у якому просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , строком на 60 діб.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. З метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого, уникнення настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам у інший спосіб, ніж застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно нього не вбачається.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні вину визнав, просив не застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказував, що хоче продовжувати службу, оскільки має утримувати дітей. Присягався не переховуватись від слідства і суду.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на його необґрунтованість та застосувати допідозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування ініційованого заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000006 від 02.01.2026 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її в посаді старшого навідника гранатометного взводу роти вогневої підтримки 2-го батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані старший матрос, 01.01.2026, близько 23.30 год. шляхом обману проник у приміщення домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою зґвалтування останньої, за допомогою цегли наніс їй удар в область голови від чого остання впала на підлогу, де він за допомогою кулаків рук наніс їй ще декілька ударів в обличчя, в результаті чого спричинив відповідно до довідки КНП «ХОКН» ХОР № 5 від 02.01.2026 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу, перелому дна правої орбіти, субдуральної гематоми малого об`єму скроневої ділянки зліва, множинні поверхневі рани голови та обличчя після чого він словесно виразив намір у її зґвалтуванні, при цьому силоміць зняв з неї спідню білизну, однак він не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що незалежали від його волі, оскільки потерпіла покликала на допомогу чоловіка в результаті чого ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 10 ч. 2 ст. 115 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незакінчений замах на умисне вбивство поєднане із зґвалтуванням, якщо особа з причин, що незалежали від її волі, не вчинла усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Він же, ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він 01.01.2026, близько 23.30 год. шляхом обману проник у приміщення домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на зґвалтування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді задоволення статевої пристрасті, з метою задоволення своїх сексуальних потреб, за допомогою цегли наніс потерпілій удар в область голови від чого остання впала на підлогу, де він за допомогою кулаків рук наніс їй ще декілька ударів в обличчя, в результаті чого спричинив відповідно до довідки КНП «ХОКН» ХОР № 5 від 02.01.2026 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу, перелому дна правої орбіти, субдуральної гематоми малого об`єму скроневої ділянки зліва, множинні поверхневі рани голови та обличчя після чого він словесно виразив намір у її зґвалтуванні, при цьому силоміць зняв з неї спідню білизну, однак він не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпіла покликала на допомогу чоловіка в результаті чого ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незакінчений замах на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

08.01.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України.

08.01.2026 за погодженням з Херсонською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом проведення впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події; протоколом огляду речей; протоколами прийняття заяви про кримінальні правопорушення від ОСОБА_7 ; довідкою № 5 від 02.01.2026 про фіксацію тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 06.01.2026; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_11 ; протокол прийняття заяви від ОСОБА_4 в ході якої останній звернувся до співробітників поліції та повідомив про вчинений злочин та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів та підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах, враховуючи процесуальну позицію підозрюваного та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 115 ч. 1 ст. 152 КК України, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України за ступенем тяжкості відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим за ч.2 ст. 115 ч. 1 ст. 152 КК України, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки він особисто знайомий зі свідками у кримінальному провадженні, проходив, до моменту затримання, разом з ними та ніс військову службу, а отже йому відомі анкетні дані свідків, засоби зв`язку з ними та місце їх знаходження. При цьому, в разі обрання щодо підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, він зобов`язаний буде повернутись до військової частини, в якій проходить службу разом із свідками.

Також наявний ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інший злочин, оскільки судом встановлено, що підозрюваний вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу свідчить, також, про наявність соціальної небезпеки підозрюваного для оточуючих.

Крім того, дії підозрюваного під час вчинення кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, свідчать про наявність ризику повторного вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, суд приходить до висновку щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні та прокурор у судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_4 на свободу.

Враховуючи обставини інкримінованого злочину, а також особу підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді застави не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також не зможе запобігти встановленим ризикам, а тому слід застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід без визначення розміру застави.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 №0000006 від 02.01.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, п.10 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15, ч.1 ст.152 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком 60 (шістдесят) днів до 09.03.2026 року (включно).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 12.01.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1