КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4134/25
Провадження № 1-кп/552/632/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2025 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000442 від 06.11.2024, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, українця, одруженого, ФОП ОСОБА_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , маючого ІІІ гр. інвалідності, раніше не судимого;

за обвинуваченняму вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

До Київського районного суду м. Полтави 21.05.2025 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000442 від 06.11.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов до провадження судді ОСОБА_1 .

Судовий розгляд обвинувального акта у цьому провадженні призначений на 10.06.2025 (а.с. 37 т. 1).

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обставини, встановлені судом.

Установлено, що 05.11.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із облікового запису « ОСОБА_7 » відкоментував у соціальній мережі «Instagram» здійснену ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із облікового запису «liana_trunova_» публікацію на тему рієлторської діяльності.

Того ж дня, за інших невстановлених обставин, чоловік ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ознайомився із змістом цих коментарів, та, сприйнявши їх як такі, що мають негативний та образливий характер, і шкодять професійній репутації його дружини, ідентифікував за допомогою відкритих джерел інформації особу ОСОБА_4 , дізнавшись його анкетні дані та як він виглядає.

Наступного дня 06.11.2024 у період часу із 11 год 10 хв до 11 год 34 хв ОСОБА_6 підійшов до запаркованого навпроти приватного дитячого садочка «Малятко», що на Павленківській площі, 26, у м. Полтаві, автомобіля «Audi TT» сріблястого кольору, на водійському місці якого перебував ОСОБА_4 .

Діючи із прямим умислом та метою спричинення легкого тілесного ушкодження, керуючись мотивами особистої неприязні та помсти, ОСОБА_6 , відчинив водійські дверцята вказаного автомобіля та, висловлюючи претензії щодо нанесення образи його дружині, наніс долонею лівої руки ляпас у праву частину обличчя ОСОБА_4 , після чого спробував витягнути його із автівки.

Коли ОСОБА_4 за цих обставин вийшов із автомобіля та намагаючись утримувати безпечну дистанцію став відходити, задкуючи, до воріт ТОВ «ВОРСКЛА-МОДА», ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, швидко наблизився до потерпілого та наніс йому один удар кулаком лівої руки в обличчя, а також два удари кулаком правої руки у потилицю та ліву задню частину голови відповідно.

У результаті завданих за цих обставин ОСОБА_6 ударів ОСОБА_4 спричинено легке тілесне ушкодження у вигляді забою м`яких тканин з синцем шкіри (підшкірної гематоми) потиличної ділянки зліва.

Захищаючись у цей же час від нападу, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 низку ударів руками у відповідь, після яких останній, з огляду на вчинений йому спротив та подальший розрив ОСОБА_4 контакту, привернення до конфлікту уваги перехожих, припинив застосування фізичного насильства, та, сівши за кермо автомобіля «Toyota Camry» із номерним знаком НОМЕР_2 , залишив місце події.

У свою чергу ОСОБА_4 , знявши за допомогою відеокамери свого мобільного телефону на відео як ОСОБА_6 сідає до авто, викликав на місце події, шляхом дзвінків від 11 год 44 хв та 11 год 51 хв на телефонні лінії 102 та 103, відповідно працівників поліції та бригаду екстреної медичної допомоги.

Кваліфікація дій обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за частиною 1 статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину не визнав, оскільки вважав, що потерпілий ОСОБА_4 спровокував бійку, згодом першим завдав тілесні ушкодження, а він лише захищався.

Окрім цього, обвинувачений детально пояснив, що ввечері 05.11.2024 його дружину образив невідомий чоловік, особа якого було встановлена за допомогою соціальних мереж як ОСОБА_9 . Аналогічним чином встановлений автомобіль потерпілого Ауді ТТ. Зранку ОСОБА_6 06.11.2024 поїхав до ТРЦ «Київ» придбати корм для собаки. В цей час зателефонував знайомий з приводу мобілізації, тому за кормом не зайшов, та вирішив їхати в бік роботи. В районі Павленківського парку побачив автомобіль «Ауді ТТ», у салоні авто сидів чоловік, а сам автомобіль був схожий на авто ОСОБА_4 . Підійшов до машини, відкрив двері та запитав у потерпілого, навіщо він пише гадості його дружині, в цей час ОСОБА_10 відкрив двері та наніс йому удар лівою рукою у праву частину та правою рукою у ліву частину. Було мінімум два удари, які не потрапили на відеозапис. З носа почали йти кров.

Увесь час ОСОБА_6 , захищаючись, наносив йому удари у відповідь. Коли відстань між учасниками бійки було розірвано, ОСОБА_4 умисно продовжив ображати ОСОБА_11 і обвинувачений з метою провчити потерпілого, припинити провокаційні образи, завдати удар у відповідь, почав рухатись у бік потерпілого та наніс декілька ударів в область голови. Вказав, що саме ця частина бійки потрапила на відеозапис. Відчувши себе зле ОСОБА_6 припинив наносити удари та бійка припинилась. Зазначив, що не приїжджав бити ОСОБА_10 , а лише підійшов поговорити. ОСОБА_4 навмисно спровокував цю бійку у полі зору камери, щоб потім звернутись із доказами до правоохоронних органів. Натомість, ОСОБА_6 до поліції відразу не звертався, бо вважав, що конфлікт між чоловіками вичерпано. Вважав, що потерпілий ОСОБА_4 провокатор, оскільки сам собі завдав тілесних ушкоджень, а потім звернувся до поліції.

На запитання суду, щодо фіксації травм носа та слідів крові, пояснив, що кров дійсно була однак її сліди він не зафіксував ані на одягу, ані візуально.

На запитання суду, який чином пояснити відсутність 07.11.2024 скарг у медичному закладі КП «1 МКЛ ПМР» на факт ушкодження носа та кровотечі (в описовій частині експертизи), відсутність такого тілесного ушкодження у судово-медичній експертизі №1097, змістовної відповіді не надав. Як і не зміг пояснити джерело отримання тілесних ушкоджень у вигляді забоїв фаланг пальців правої та лівої кистей, за умов, що обвинувачений категорично заперечив нанесення умисних ударів по потерпілому.

Не зважаючи на не визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується сукупністю наступних доказів, які досліджені у судовому засіданні.

Показами потерпілого ОСОБА_4 , який повідомив, що тривалий час працює рієлтором у м. Полтава та до подій 06 листопада бачив багато промороликів від рієлтора ОСОБА_12 про продаж об`єктів нерухомості. Вважав ці відео щодо продажу об`єктів неправдивими і 05.11.2024 написав свою думку, використовуючи ненормативну лексику, у коментарях в Інстаграм Ліани, що стало підставою суперечки між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 у месенджері у приватних повідомленнях, які долучені під час судового розгляду.

У подальшому, 06.11.2024 потерпілий приїхав на роботу в районі Павленківської площі, 26, у м. Полтаві та сидів у машині, спілкуючись телефоном. Коли припинив розмову побачив, як в цей час перед автомобілем потерпілого зупинилось авто та з нього вийшов чоловік, прямуючи до автомобіля ОСОБА_4 . Підійшовши впритул до авто ОСОБА_6 відчинив двері та наніс удар долонею лівої руки в праву частину обличчя потерпілого. ОСОБА_4 вийшов з авто та намагався з`ясувати причини нанесення тілесних ушкоджень, на що почув дорікання від чоловіка на образливі дописи жінці в месенджері. У подальшому, ОСОБА_6 продовжував наносити удари руками в обличчя потерпілого, а ОСОБА_4 відходив назад та намагався відмахуватись. Отримавши удар в обличчя та потилицю ОСОБА_4 присів та його побиття припинилось. У цей же час невідомий чоловік також зробив голосно зауваження про необхідність припинити бійку. Згодом обвинувачений почав тікати з місця злочину, а потерпілий знімав його та автомобіль на власний мобільний телефон. Відразу після бійки ОСОБА_4 викликав поліцію, а поліція швидку допомогу.

Потерпілий наполягав, що ОСОБА_14 намагався нанести йому до десяти ударів в обличчя, приблизно 5 з них досягли мети, якби не зауваження чоловіка та супротив потерпілого, обвинувачений продовжив би наносити удари. Під час побиття обвинувачений вимагав вибачень перед дружиною. Крові на своєму обличчі чи на обличчі ОСОБА_6 не бачив. Одяг був не ушкоджений. У 1-МКЛ пробув десь годину де пояснив лікарям, що після отриманого удару на невеликий проміжок часу був дезорієнтований. Після лікарні поїхав до полції писати заяву про злочин. Однак дії поліції були неефективними та потерпілий самостійно звернувся до ТОВ «Ворскла мода», встановив наявність відео, як йому наносили тілесні ушкодження, про що повідомив слідчого. Вже у подальшому відео було вилучено працівниками поліції.

З огляду на невідкладне звернення потерпілого до правоохоронних органів на лінію 102 з заявою про вчинення кримінальне правопорушення, послідовне повідомлення однакових обставин справи: оператору лінії 102, працівникам патрульної поліції, які приїхали на виклик, лікарям бригади ШМД та КП «1 МКЛ ПМР», слідчому та у судовому засіданні, суд вважає необґрунтованими доводи обвинуваченого про навмисне самоспричинення тілесного ушкодження та провокування частини бійки потерпілим саме під відеокамерами. Означене обґрунтоване й тим, що саме ОСОБА_6 був ініціатором конфлікту, коли підійшов до машини та без дозволу власника порушив межі приватності. Для потерпілого дії обвинуваченого носили раптовий, неочікуваний характер, останній не був готовий до конфлікту, уникав його.

За показами свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що проживає разом з потерпілим ОСОБА_4 , та напередодні подій 05.11.2024 проводила вечір вдома спільно з потерпілим. У переписці месенджера побачила як ОСОБА_16 образила пані ОСОБА_17 , як потім вона дізналась це ОСОБА_18 , дружина обвинуваченого.

Наступного дня, близько 11 години зателефонував ОСОБА_16 та повідомив, що його побив ОСОБА_6 та після цього вона через 20 хвилин вже була на місці бійки, куди також прибула швидка та працівники поліції. З місця події усі поїхали до лікарні, а потім ОСОБА_16 поїхав до ВП №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області. На місці злочину ОСОБА_16 поясняв, що сидів у машині до нього підійшов ОСОБА_14 та почав наносити тілесні ушкодження та ображати потерпілого. Удари завдавав кулаками по обличчю та голові. ОСОБА_16 лише захищався та відмахувався руками. Відразу по прибуттю на місце бійки на обличчі ОСОБА_4 був синець на обличчі та пошкодження на потилиці, обличчя набрякло та почервоніло.

Додатково пояснила, що потерпілий та обвинувачений до бійки не були знайомі особисто, однак родина ОСОБА_19 заходила на ТікТок ОСОБА_4 , де були відеоролики з місця роботи і таким чином ОСОБА_14 довідався про реальне місце роботи ОСОБА_16 та легко його знайшов. У потерпілого незвичайна та впізнавана автівка за якою його також дуже легко ідентифікувати.

Після згаданих подій ОСОБА_20 писала особисті повідомлення свідку, знімала відеоролики та викладала текстові повідомлення у власних блогах, у яких виправдовувала дії обвинуваченого та компрометувала потерпілого.

Показами свідка ОСОБА_21 , який повідомив, що 06.11.2024 працював на робочому місці контролера ТОВ «Ворскла мода», до його обов`язків входив запуск автотранспорту на територію підприємства. Територія обладнана камерами відеоогляду.

Безпосередньо щодо подій вказав, що чув розмову на підвищених тонах між чоловіками, вона відбувалась за 15 метрів від в`їзних воріт, що вони казали один одному не чув. Бійки та її слідів не бачив. Однак, вказав, що повідомляв слідчому, що встановлені камери відеоогляду є власністю ТОВ «Ворскла мода» та особою відповідальною за їх експлуатацію є фахівець з комп`ютерного забезпечення ОСОБА_22 , який на даний час помер.

Показами свідка ОСОБА_23 , яка пояснила, що 06.11.2024 близько 11 год 30 хв їхала на роботу та її набрала ОСОБА_24 , яка просила перевірити чи є ОСОБА_25 на робочому місці. Не виявивши потерпілого у приміщенні офісу свідок пішла у бік ОСОБА_26 парку і зустріла ОСОБА_16 . На його обличчі та шиї були тілесні ушкодження. Потім приїхала швидка, поліція та ОСОБА_27 . З її слів потерпілий розповідав, що коли сидів у машині до нього підійшов чоловік, наніс удар в обличчя, витягну з автомобіля та продовжив наносити удари унаслідок яких з`явились видимі тілесні ушкодження.

Допитана свідок ОСОБА_8 , дружина обвинуваченого ОСОБА_28 , показала, що 05.11.2024 потерпілий висловив у її бік агресивний коментар, про нібито оману клієнтів, додавши відео від 25 квітня 2023 року. На що свідок дійшла висновку про тривале спостереження за її особою ОСОБА_4 , останній вів себе хамські і ображав свідка нецензурною лайкою. У своєму ТікТок ОСОБА_4 дискредитував професійні здобутки ОСОБА_29 . Останнє дуже засмутило ОСОБА_8 , що помітив і її чоловік - обвинувачений ОСОБА_6 . У подальшому, свідок показала чоловікові інші відеоролики на яких був ОСОБА_30 і його автомобіль потерпілого Ауді ТТ.

Наступного дня чоловік поїхав на роботу та через незначний проміжок часу повернувся додому. На його обличчі було почервоніння та кров. ОСОБА_6 пояснив, що проїжджаючи поруч із можливим місцем роботи потерпілого випадково побачив авто ОСОБА_4 . Зупинився та підійшов до автомобіля Ауді ТТ. Обвинувачений запитав потерпілого навіщо він ображає дружину. Однак, ОСОБА_4 , вийшов із салону автомобіля та першим вдарив ОСОБА_31 в обличчя, у нього злетіла кепка. Після чого відбулася бійка, яка швидко завершилась. Обвинувачений лише захищався від ударів ОСОБА_4 . Згодом щодо родини ОСОБА_19 почався хейт у соцмережах. Погрози потерпілому працівниками ТЦК свідок заперечила та пояснила, що лише публікувала думки осіб, які її підтримували, у тому числі чоловіків з фронту. Наступного дня ОСОБА_32 поїхав із дружиною до лікарні, оскільки мав погане самопочуття, боліла голова, високий тиск. Коли приїхали до лікарні і повідомили обставини отримання т/у були викликані поліцейські. Пояснила, що чоловік не збирався заподіювати будь-які ушкодження потерпілому, так як має артрит та приймає ревматоїдні ліки.

Також, вина ОСОБА_6 підтверджується й іншими доказами дослідженими у судовому засіданні, зокрема:

-даними протоколу протокол огляду місця події по Площі Павленківській, 26, у м. Полтаві від 18.11.2024, яким зафіксовано розташування камер відеоспостереження ТОВ «Ворскла мода» та додатком у вигляді фототаблиці до нього (а.с. 135-141 т. 1);

-даними протоколу огляду цифрового носія від 18.11.2024, яким оглянуто диск із відеозаписом із камери зовнішнього відеоспостереження ТОВ «Ворскла мода» за адресою: м. Полтава, Павленківська площа, 26, який наданий запит слідчого у порядку ст. 93 КПК України. Проведеним оглядом встановлено, що на відеозаписі зафіксовані події, як 06.11.2024 ОСОБА_6 переслідує ОСОБА_4 та наносить останньому серію ударів руками, від яких останній захищається, наносячи удари у відповідь. Суд звертає увагу, що обвинувачений, з моменту з`явлення у фокусі відеокамери, агресивно рухається у бік потерпілого, виставляє руки вперед кулаками намагаючись нав`язати бійку, натомість потерпілий тримаючи дистанцію постійно відходить назад. Розуміючи таке, ОСОБА_6 прискорюються та біжить декілька метрів у бік потерпілого, наздоганяючи, хапає за одяг лівою рукою, а правою починає наносити удари в різні ділянки голови. Потерпілий ОСОБА_4 у відповідь намагається нанести удари обома руками. У цей час, раптовий перехожий виловлює зауваження та бійка припиняється.

Фактично досліджений доказ є центральним щодо встановлення об`єктивної сторони складу інкримінованого кримінального правопорушення.

Суд вважає безпідставними доводи сторони захисту про відсутність у діях обвинуваченого складу правопорушення, адже виходячи зі змісту відеозапису, саме обвинувачений активно ініціював бійку, переслідував потерпілого, біг за ним та хапав за одяг. Такі ознаки, на переконання суду, свідчать що ОСОБА_6 усвідомлював, що не перебував у стані необхідної оборони, так як у судовому засіданні не встановлений факт наявності будь-якого суспільно небезпечного посягання на права чи інтереси обвинуваченого до цього, та навіть якщо припустити, що воно відбулося безпосередньо у короткий проміжок часу до подій зафіксованих на відеозаписі, наявна обстановка захисту не надавала ОСОБА_6 права вчиняти дії з нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. Жодних ознак необхідності негайного відвернення чи припинення посягання вже не було, позаяк ОСОБА_4 не вчиняв будь-яких активних дій та відкрито показував небажання участі у конфлікті, що розумів і ОСОБА_6 та навпаки наполегливо переслідував потерпілого.

Адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про витребування із ТОВ «Ворскла мода» інформації чи дійсно старший дізнавач звертався до товариства з метою отримання відеозаписів із камер спостереження та встановлення особи Філоненка.

Суд відмовив у задоволенні такого клопотання, оскільки судом досліджений запит слідчого у порядку ст. 93 КПК України та лист Начальника відділу АСУП ТОВ «Ворскла мода» Філоненка, яким на запит слідчого надається відеозапис камери зовнішнього спостереження від 06.11.2024, та яка направлена на в`їзні ворота території підприємства, частково охоплює територію поряд з товариством за адресою: м. Полтава, Павленківська площа, 26. При цьому, відеозапис відображає некоректний час через технічні причини (а.с. 142-158 т. 1). Будь-яких протиріч ці обставини не містять. Учасники конфлікту у допиті визгали, що саме вони зображені на відеозаписі, надали кожен власну оцінку подій, обґрунтовані заперечення щодо належності та достовірності доказу відсутні. Суд звертає увагу, що потерпілий надав як доказ власний запис бійки виконаний на мобільний телефон у приміщенні ТОВ «Ворскла мода», який є належним та допустимим, запису наданому товариством ( а.с. 188 т. 1);

-даними протоколу огляду цифрового носія від 28.11.2024, яким оглянуто наданий ОСОБА_4 оптичний диск із відеозаписом, яким зафіксовано як чоловік, схожий на ОСОБА_6 , ігноруючи звернення до нього оператора сідає за кермо автомобіля «Toyota Camry» із номерним знаком НОМЕР_2 (а.с. 169-173 т. 1);

-даними протоколу огляду цифрового носія від 27.11.2024, яким оглянуто наданий УПП в Полтавській області на запит слідчого диск із відеозаписом та на якому зафіксовано повідомлення поліцейським УПП в Полтавській області потерпілим ОСОБА_4 06.11.2024 о 12 год 01 хв, обставин спричинення йому тілесних ушкоджень (а.с. 174-186 т. 1);

-даними протоколу огляду мобільного телефону ОСОБА_4 від 10.01.2025 із фіксацією листування, що велося із облікового запису « ОСОБА_7 » у соціальній мережі «Instagram» із користувачем облікового запису « ОСОБА_33 » та відзнятого ним 06.11.2024 на свій мобільний телефон відеофайлом, яким зафіксовано особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження (а.с. 6-13 т. 2);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 26.12.2024 із потерпілим ОСОБА_4 , яким із застосуванням фотофіксації відтворено механізм спричинення йому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень 06.11.2024 (а.с. 189-196 т. 1);

-даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.11.2024 за змістом якого цього ж дня невідомий чоловік наніс потерпілому тілесні ушкодження у вигляді підшкірних гематом та забою м`яких тканин голови зліва (а.с. 109 т. 1).

Окрім того вина ОСОБА_6 підтверджується наступним документами.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000442 від 06.11.2024 за змістом якого ОСОБА_4 6 листопада 2024 року звернувся до поліції із письмовою заявою про заподіяння йому тілесних ушкоджень за адресою: м. Полтава, Площа Павленківська, 26, що доводить наявність факту події кримінального правопорушення (а.с. 102 т. 1).

Відповідно до рапорта ст. інспектора-чергового ВП №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області від 06.11.2024 об 11 год 45 хв надійшло повідомлення з лінії 102 про заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, невідомим чоловіком, який зник з місця вчинення кримінального правопорушення на автомобілі Тайота Кемрі, д.н.з. НОМЕР_2 . Про подію повідомлено ШМД-2077 та доставлено до 1-МКЛ. Потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що у подальшому самостійно звернеться із письмовою заяву до поліції.

За змістом довідки КП «1-А Міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» №16128 від 06.11.2024 ОСОБА_34 звертався до лікувального закладу з приводу отримання травм та йому встановлений діагноз: забій м`яких тканин голови зліва, підшкірні гематоми (а.с. 116 т. 1).

Відповідно до інформації КП «1-А Міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» від 15.11.2024 за №3337 звернення потерпілого зафіксовано у Журналі №16 реєстрації амбулаторних хворих по травмпункту відділенні екстреної (невідкладної) медичної допомоги за 2024 рік. Час огляду ОСОБА_4 06.11.2025 о 12 год 20 хв. До інформації долучений висновок мультиспіральної комп`ютерної томографії: КТ-ознаки церебральної мікроангіопатії та доданий диск МСКТ головного мозку (а.с. 116-123 т. 1).

Згідно з інформацією адміністрації КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф ПОР» від 18.11.2024 надана копія карти виклику бригади та аудіозапис екстреного виклику потерпілому ОСОБА_4 , попередній діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку під питанням, забій м`яких тканин потиличної ділянки голови. Під час огляду ОСОБА_4 , висловлював скарги на біль в потиличній ділянці, запаморочення. (а.с. 124-125 т. 1).

Із змісту протоколу огляду цифрового носія від 15.01.2025, яким оглянуто диск із аудіозаписом виклику ОСОБА_4 від 06.11.2024 на лінію 102 встановлено, що потерпілий безпосередньо після нападу зателефонував до поліції повідомив про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення, дійсні обставини того, як саме розпочиналась сварка, невідома особа відкрила двері і дала ляпас, удар у щоку відкритою долонею, отримані тілесні ушкодження (головний біль, запаморочення), прикмети нападника, його автомобіль (а.с. 17-21 т. 2).

За даними протоколу огляду цифрового носія від 18.11.2024, яким оглянуто вказаний диск із аудіозаписом та здійснено текстову розшифровку вказаного виклику, за змістом якого потерпілий послідовно від дати виклику екстрених служб вказав, що у місті Полтава по вул. Площа Павленківська, 26, його побив невідомий чоловік, нанісши декілька ударів по голові (а.с. 126-129 т. 1).

Окрім того, відповідно до висновку судово-медичного експерта № 1080 від 20.11.2024 у потерпілого ОСОБА_4 встановлені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин з синцем шкіри (підшкірної гематоми) потиличної ділянки зліва, яке утворилось від дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могли бути пальці рук стиснуті в кулак, від однократної дії травмуючого фактору, в напрямку зліва-направо і з незначною силою та можливо в строк і за обставин вказаних потерпілим та кваліфікується, як легке тілесне ушкодження (п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. № 6), (а.с. 129-131 т. 1).

Також, за змістом додаткового висновку експерта № 1234 від 30.12.2024 встановлено, що показання потерпілого ОСОБА_4 , надані під час слідчого експерименту за його участю 26.12.2024, не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи потерпілого.

Адвокат ОСОБА_5 з метою перевірки показів потерпілого і обвинуваченого заявив клопотання про проведення комісійної судово-медичної експертизи, просив поставити питання щодо тяжкості тілесних ушкоджень отриманих 06.11.2024 ОСОБА_4 , чи підтверджується дослідженим судом відеозаписом факт отримання однократного удару в потиличну ділянку зліва в напрямку зліва направо ОСОБА_4 від ОСОБА_6 ,чи мається на відеозаписі факт отримання потерпілим ОСОБА_4 ушкодження потиличної ділянки зліва при самозахисті.

Суд відмовив у задоволення цього клопотання, оскільки тяжкість отриманого потерпілим тілесного ушкодження встановлена вказаним вище висновком експерта № 1080 від 20.11.2024, факт отримання однократного удару в потиличну ділянку зліва в напрямку зліва направо ОСОБА_4 доведений об`єктивними судово-медичними даними та медичною документацією, натомість питання заподіювача тілесного ушкодження є суто правовим і вирішується судом в нарадчій кімнаті на підставі оцінки доказів. Останнє питання адвоката щодо того чи мається на відеозаписі факт отримання потерпілим ОСОБА_4 ушкодження потиличної ділянки зліва при самозахисті, також є питання права, не потребує спеціальних знань у сфері судової медицини, вставлення ознак необхідної оборони (ст. 36 КК України) - це виключна прерогатива суду.

Також вина ОСОБА_6 підтверджується інформацією РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 02.12.2024 відповідно до якої власником автомобіля Toyota Camry» із номерним знаком НОМЕР_2 , є ОСОБА_8 , а попереднім власником ОСОБА_6 (а.с. 132-134 т. 1).

Із змісту досліджених документів, які надані потерпілим ОСОБА_4 в електронному вигляді, вбачається відеозапис знятий самостійно потерпілим 08.11.2024 на свій мобільний телефон із монітору комп`ютера ТОВ «Ворскла мода». Фактично зміст такого запису ідентичний відеозапису із камери зовнішнього відеоспостереження по площі Павленкіській, 26, у м. Полтаві від 06.11.2024 (а.с. 187-188 т. 1).

Досліджені у судовому засіданні докази у виді документів (паперових, електронних), а саме: скріншоти переписки у месенджері між ОСОБА_4 та дружиною обвинуваченого ОСОБА_8 , відеоконтент, наданий стороною обвинувачення та стороною захисту, свідчить про наявність гострого конфлікту, спровокованого коментарем ОСОБА_4 щодо професійної діяльності ОСОБА_12 , який у подальшому викликав взаємну неприязнь, та врешті-решт призвів до вчинення кримінального правопорушення, застосування фізичного насильства до потерпілого обвинуваченим ОСОБА_6 , який у такий спосіб вважав за необхідне його покарати (а.с. 159-168 т. 1, а.с. 22-24 т. 2, а.с. 61-70 т. 2).

Окремо суд звертає увагу, що коментар потерпілого ОСОБА_4 , дійсно виходив за межі ділового спілкування, мав образливий зміст щодо жінки - ОСОБА_12 , який дослівно виглядав наступним чином: «Б*ядь ну цю п*здьож просто неможливо слухати…..» (а.с. 164 т. 1). Такі обставини також враховує суд при призначенні покарання, як дані, що характеризують особу обвинуваченого, мотивів та відношення до вчиненого.

Отже, враховуючи викладене, спираючись на досліджені докази та фактичні дані, які свідчать про наявність особливого мотиву у діях обвинуваченого покарання потерпілого за образу дружини, а також усвідомлення ОСОБА_6 про протиправність вчинюваних дій, умисне заподіяння ляпасів та ударів ОСОБА_4 з вимогою вибачення, суд дійшов висновку про доведеність, поза розумним сумнівом, винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, неможливості призначення обвинуваченому інших видів покарань, передбачених санкцією статті, просив призначити ОСОБА_6 покарання за частиною 1 статті 125 КК України у виді 200 годин громадських робіт.

Потерпілий погодився із думкою прокурора та запропонованою мірою покарання.

Обвинувачений, не визнаючи вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, просив суд ухвалити виправдувальний вирок. Вказав, що ніколи в житті не застосовував насилля, усі події були спровоковані потерпілим. Досліджені докази не доводять, що тілесні ушкодження потерпілий отримав саме внаслідок бійки, зафіксованої на відеокамеру спостереження.

Адвокат обвинуваченого ОСОБА_5 просив суд ухвалити виправдувальний вирок. Звертав увагу, що прокурором не надано доказів винуватості ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_4 першим завдав обвинуваченому тілесні ушкодження, наполягав про перебування ОСОБА_6 у стані самооборони. Досліджений судом відеозапис бійки вважав недопустимим доказом, а також висловив думку, що суд необґрунтовано не призначив комісійну судово-медичну експертизу щодо можливого самоспричинення тілесного ушкодження виявленого у ОСОБА_4 . Одночасно, ОСОБА_5 висловив міркування, що лише формальне невизнання вини обвинуваченим не може бути підставою призначення найтяжчого виду покарання обвинуваченому, як просить того прокурор та потерпілий. Вважав, що оскільки ОСОБА_6 є інвалідом та має хронічне захворювання артрит він об`єктивно не зможе відбувати покарання у виді громадських робіт.

Мотиви призначення покарання та відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи.

За висновком органу пробації та даними досудової доповіді ОСОБА_6 має середній рівень ризику вчинення повторних кримінальних правопорушень та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, його виправлення можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк.

Відповідно до довідки про судимість Управління інформаційної та аналітичної підтримки ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 25 т. 2).

З 23.10.2024 по 30.04.2025 перебував на обліку у Пенсійному фонді України, має 3 групу інвалідності за загальним захворюванням (а.с. 29 т. 2).

За інформацією КП «Полтавський обласний центр МСЕК ПОР» ОСОБА_6 була встановлена 3 група інвалідності з причин отримання поранення, контузії, каліцтва. Захворювання одержані під час захисту Батьківщини (а.с. 37 т. 2).

Згідно з інформацією Відокремленого підрозділу «Обласна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром №1» обвинувачений на амбулаторному лікуванні не перебував, за медичною допомогою не звертався.

Відповідно до даних КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР» обвинувачений під наглядом не перебуває.

За інформацією КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР» обвинувачений ОСОБА_6 за період з 1996 року по теперішній час на стаціонарному лікуванні не перебував.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Визначаючи вид та міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, а також те, що обвинувачений під час допиту засудив будь-які прояви насильства та вважав нанесення тілесних ушкоджень недопустимим проявом поведінки чоловіка. Окрім того ОСОБА_6 , є особою, яка має постійне місце роботи та проживання, тяжке хронічне захворювання за яким встановлена ІІІ гр. інвалідності, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Такі обставини суттєво знижують суспільну небезпечність особи обвинуваченого.

Відповідно до частини 2 статті 12 КК України, вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України є проступком.

Враховуючи наявність хронічного захворювання суглобів та інвалідності ІІІ групи, суд вважає, що подальше реальне виконання покарання у виді громадських робіт та залучення обвинуваченого до фізичних суспільно корисних робіт упродовж тривалого часу може завдавати шкоди фізіологічному стану, тобто є приниженням, аналогічним чином ОСОБА_6 є самозайнятою особою - ФОП ОСОБА_6 , відомості про отримання ним будь-яких доходів стороною обвинувачення не надані, а тому призначення покарання у виді виправних робіт не досягне мети кари та виправлення засудженого, адже сам обвинувачений визначатиме суму свого заробітку чи його відсутність. Таким чином, єдиною мірою покарання, яку можливо призначити обвинуваченому із передбачених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України є покарання у виді штрафу, у максимальному розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідає особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення визначеної ст. 50 КК України мети покарання. Інші види покарань не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.

Мотиви ухвалення інших рішень, що вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судових експертиз у кримінальному провадженні відсутні.

Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитися відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 615 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирати.

Речові докази зберігати у матеріалах судового провадження.

Відповідно до статті 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному статтею 376 КПК України.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Обвинувачений, захисник, його законний представник, потерпілий, його представник, мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Резолютивна частина вироку проголошена судом на підставі частини 15 статті 615 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1