КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/7975/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ФОП ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2025 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2025 року задоволено клопотанняпрокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 09.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-1, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України та накладено арешт на майно, із забороною відчуження, розпорядження, користування, а саме:

1) товарно-матеріальні цінності «Пиломатеріал обрізний дубовий, розпил уздовж, нестругані, нешліфовані, не мають торцевих з`єднань розміром: 29x60-140x320-1100 мм - 24.172 m3. Гатунок 1-3.», загальною вартістю 11 890, 6900 євро, відповідно до митної декларації 25UA74U8, яке експортується ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 );

2) транспортний засіб - транспортний засіб - СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ - СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ MERCEDES-BENZ ACTROS 1842 вантажний д.н.з. НОМЕР_2 (номер шасі НОМЕР_3 ) з напівпричепом тентовим д.н.з. НОМЕР_4 (номер шасі НОМЕР_5 ), що на праві власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник ФОП ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2025 року та її скасувати в частині накладення арешту на:

1) товарно-матеріальні цінності «Пиломатеріал обрізний дубовий, розпил уздовж, нестругані, нешліфовані, не мають торцевих з`єднань розміром: 29x60-140x320-1100 мм - 24.172 m3. Гатунок 1-3.», загальною вартістю 11 890, 6900 євро, відповідно до митної декларації 25UA74U8, яке експортується ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 );

2) транспортний засіб - транспортний засіб - СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ - СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ MERCEDES-BENZ ACTROS 1842 вантажний д.н.з. НОМЕР_2 (номер шасі НОМЕР_3 ) з напівпричепом тентовим д.н.з. НОМЕР_4 (номер шасі НОМЕР_5 ), що на праві власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 19.09.2025 є такою, що за наслідками обмежує права та доступ ФОП ОСОБА_6 до правосуддя, є незаконною, постановленою внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, постановленою із порушенням норм процесуального права та такою, що має бути скасованою судом апеляційної інстанції в частині накладення арешту на товаро-матеріальні цінності - пиломатеріал, а також транспортний засіб - вантажний сідловий тягач.

Апелянт вказує на те, що ФОП ОСОБА_6 здійснює свою господарську діяльність виключно у правовому полі держави Україна та відповідно до міжнародного права. Також, за весь час здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_6 ані він сам, ані жоден його контрагент не були притягнуті до кримінальної, цивільно-правової, фінансової чи іншої відповідальності.

ФОП ОСОБА_6 здійснив придбання пиломатеріалу на законних підставах про що свідчить наступне:

1) за договором купівлі-продажу пиломатеріалу на імя ФОП ОСОБА_11 , продавцем було видано податкові накладні № 131 від 26.08.2025, № 132 від 27.08.2025, № 133 від 28.08.2025 - жодних ознак фіктивності документів досудові слідством чи судом не встановлено.

2) за договором купівлі-продажу пиломатеріалу продавцем було надано наступні ТТН-ліс: ППА 240448 від 17.05.2025, ППА № 240452 від 21.05.2025, ППА №240474 від 02.06.2025 - жодних ознак фіктивності документів досудовим слідством чи судом не встановлено.

3) ФОП ОСОБА_6 отримав сертифікат про походження лісоматеріалів виготовлення з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій № 0042 від 09.09.2025 - жодних ознак фіктивності документів досудовим слідством чи судом не встановлено.

4) До ФОП ОСОБА_6 та його контрагентів щодо придбання лісоматеріалів згідно вищезазначених документів у податкових органів України немає жодних претензій.

5) При переробці лісоматеріалів й виготовленні пиломатеріалів ФОП ОСОБА_6 було задіяно за договорами підряду два працівника, які офіційно отримали оплату за виконання робіт - переробку деревини та можуть підтвердити як свідки законність проведення операцій з лісоматеріалами.

Також апелянт зазначає, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження ФОП ОСОБА_6 є експортером щодо вищезазначених пиломатеріалів, тобто особою, що більше за всіх зацікавлена у його належному збереженні аж до моменту закриття кримінального провадження. Відповідно саме ФОП ОСОБА_6 забезпечить належне збереження пиломатеріалів протягом необхідного для слідства періоду часу.

Крім того, у розумінні завдань кримінально-процесуального законодавства щодо пиломатеріалів та вантажного сідлового тягача здійснено необхідні слідчі дії - проведено огляд предметів та залучено їх як речові докази, тобто слідством зафіксовано усі фактичні дані, які можуть бути корисні слідству в розумінні здійснення задач досудового слідства. Таким чином, необхідність у перебуванні під арештом вищезазначеного майна - відсутня, і воно може бути передане персонально на зберігання власникам, а не перебуватиме безхозним тягарем на кордоні держави без належних умов зберігання.

На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала, постановлена за відсутності ФОП ОСОБА_6 та його представника, її копію отримано 30.09.2025.

В судове засідання представник ФОП ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 ,не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином. Клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавав.

З урахуванням позиції прокурора, який не заперечував, щодо проведення розгляду без участі представника ФОП ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,відповідно до положень ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, про можливість розглянути апеляційну скаргу без участі представника ФОП ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вказаної апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ФОП ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З урахуванням обставин, щодо пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого суддіСвятошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2025 року, які викладені в клопотанні представника ФОП ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів вважає їх поважними, на підставі чого приходить до висновку щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, що Відділом детективів з розслідування кримінальних проваджень у інвестиційній сфері Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000054 від 09.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-1, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Київською міською прокуратурою.

18.09.2025 прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_12 , в межах даного кримінального провадження, звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 09.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-1, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України на майно, із забороною відчуження, розпорядження, користування, а саме:

1) товарно-матеріальні цінності «Пиломатеріал обрізний дубовий, розпил уздовж, нестругані, нешліфовані, не мають торцевих з`єднань розміром: 29x60-140x320-1100 мм - 24.172 m3. Гатунок 1-3.», загальною вартістю 11 890, 6900 євро, відповідно до митної декларації 25UA74U8, яке експортується ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 );

2) транспортний засіб - транспортний засіб - СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ - СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ MERCEDES-BENZ ACTROS 1842 вантажний д.н.з. НОМЕР_2 (номер шасі НОМЕР_3 ) з напівпричепом тентовим д.н.з. НОМЕР_4 (номер шасі НОМЕР_5 ), що на праві власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник ФОП ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2025 року та її скасувати в частині накладення арешту на:

1) товарно-матеріальні цінності «Пиломатеріал обрізний дубовий, розпил уздовж, нестругані, нешліфовані, не мають торцевих з`єднань розміром: 29x60-140x320-1100 мм - 24.172 m3. Гатунок 1-3.», загальною вартістю 11 890, 6900 євро, відповідно до митної декларації 25UA74U8, яке експортується ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 );

2) транспортний засіб - транспортний засіб - СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ - СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ MERCEDES-BENZ ACTROS 1842 вантажний д.н.з. НОМЕР_2 (номер шасі НОМЕР_3 ) з напівпричепом тентовим д.н.з. НОМЕР_4 (номер шасі НОМЕР_5 ), що на праві власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування вимог даного клопотання прокурор послався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до матеріалів СБ України, отримано інформацію щодо протиправної діяльності суб`єктів підприємницької діяльності деревообробної галузі в лісовій сфері, а саме їх причетності до переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів, заборонених до вивозу за межі митної території України.

Відповідно до ст. З Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» реалізація за межі митної території України в митному режимі експорту суб`єктами підприємницької діяльності лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, крім передбачених статтями 2 та 2-1 цього Закону, допускається за наявності сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів.

Відповідно до п. 5 Порядку реалізації експериментального проекту щодо видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів в електронній формі затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №483 визначено, що до заяви на видачу сертифіката додаються документи у тому числі ТТН- ліс та/або ТТН-ліс-продукція.

Так, на території м. Києва та Київської області, а також інших областей функціонують суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності, які здійснюють закупівлю деревини невстановленого походження від різних фізичних осіб з різних областей за готівкові кошти та задля її легалізації використовують придбані ТТН-ліс (у інших суб`єктів господарської діяльності) без проведення товарних операцій з метою отримання дозвільної документації на експорт деревини та проведення експортних операцій з лісоматеріалами невстановленого походження.

Досудовим розслідуванням встановлено суб`єкти господарської діяльності, якими у продовж 2021-2025 років, здійснено продаж ТТН-ліс (є необхідними для отримання сертифікату про походження деревини, обов`язкового документу для експорту лісоматеріалів) та супровідної документації до них без проведення фактичних товарних операцій, а також встановлено суб`єкти господарської діяльності, які придбавши такі документи, здійснюють внесення до них недостовірних відомостей та у подальшому на підставі яких отримують від територіальних органів Держлісагенств - сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів.

У подальшому, використовуючи документи, що містять недостовірні відомості здійснюється експорт лісоматеріалів незаконного походження, від чого отримується «надприбуток» та в той же час легалізовується валютна виручка, отримана за експорт викраденої деревини.

Внаслідок функціонування протиправного механізму на території Києва та Київської області та інших регіонів у продовж 2021-2025 років суб`єктами господарювання деревообробної галузі було легалізовано та незаконно експортовано ділову деревину порід дуб, ясен, сосна, береза, вільха у вигляді пиломатеріалів обрізних та необрізних, деревину дров`яну різних порід в особливо великих розмірах.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що суб`єкт зовнішньоекономічної діяльності ФОП ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса - АДРЕСА_1 ) та інші суб`єкти господарської діяльності, зокрема ФОП ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_6 , адреса - АДРЕСА_2 ), та інші, за попередньою змовою, в порушення вимог Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів», організували протиправний механізм переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів, заборонених до вивозу за межі митної території України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ФОП ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснив придбання підроблених документів щодо походження лісоматеріалів, де вантажоодержувачем є ФОП ОСОБА_15 (РНОКПП НОМЕР_7 , адреса - АДРЕСА_3 ) - ТТН-ліс серії ППА № 240474 від 02.06.2025 (15, 545 м3 ділової деревини породи дуб), ТТН-ліс серії ППА № 240448 від 17.05.2025 (14, 802 м3 ділової деревини породи дуб) та ФОП ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_8 , адреса - АДРЕСА_3 ) - ТТН-ліс ППА № 240452 від 21.05.2025 (16, 798 м3 ділової деревини породи дуб), діяльність від імені яких фактично здійснює ОСОБА_15 , а також перехідні документи ФОП ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_6 ) - видаткову накладну №133 від 28.8.2025, №131 від 26.08.2025, №132 від 27.08.2025, без реального руху активів.

У той же час, 05.09.2025 ФОП ОСОБА_13 подав вищевказані підроблені документи до лісового господарства щодо отримання сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів на товар «пиломатеріали обрізні породи дуб 29x60-140x320-1100 мм» в кількості 24, 172 м3 згідно контракту №8SD від 01.08.2025 року (вантажоодержувач - литовська компанія «PRASLAS UAB») та інвойсу №01 від 05.09.2025 року на суму 11 890, 69 євро.

На підставі цих документів отримано сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлення з них пиломатеріалів для здійснення експортних операції № 0042 від 09.09.2025, виданий посадовою особою Центрального міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (м. Житомир) ОСОБА_18 .

Разом з цим, встановлено, що 11.09.2025 ФОП ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_1 ) використовуючи вище вказані документи, шляхом електронного декларування, здійснено митне оформлення товару щодо експорту: «Пиломатеріал обрізний дубовий, розпил уздовж, нестругані, нешліфовані, не мають торцевих з`єднань розміром: 29x60-140x320-1100 мм - 24.172 м3. Гатунок 1-3.», загальною вартістю 11 890.6900 євро, про що свідчить митна декларація 25UА74118.

Встановлено, що експортером ФОП ОСОБА_6 здійснюється вивезення «пиломатеріал обрізний дубовий», згідно митної декларації 25UА74118, транспортним засобом з державним номерним знаком НОМЕР_2 / НОМЕР_4 , через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» (UА205020, наразі перебуває в пункті пропуску).

Отже, досудовим розслідуванням встановлено переміщення через кордон України предметів контрабанди (Контрабанда лісоматеріалів та цінних порід дерев) з поданням до митного органу як підстави для переміщення товарів «Пиломатеріал обрізний дубовий», підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять завідомо неправдиві відомості.

Відповідно до статті 83 Митного кодексу України, для поміщення товарів у митний режим експорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна:

1) подати митному органу, що здійснює випуск товарів у митному режимі експорту, документи на такі товари;

2) сплатити митні платежі, якими відповідно до закону обкладаються товари під час вивезення за межі митної території України у митному режимі експорту;

3) виконати вимоги щодо застосування передбачених законом заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності;

4) у випадках, встановлених законодавством, подати митному органу дозвіл на проведення зовнішньоекономічної операції з вивезення товарів у третю країну (реекспорт).

Згідно із статтею 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, на яку накладено електронний підпис, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів:

1) заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення;

2) відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору, - також про іншу, крім сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), сторону такого посередницького договору;

3) відомості про найменування країн відправлення та призначення;

4) відомості про транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для міжнародного перевезення товарів та/або їх перевезення митною територією України під митним контролем, та контейнери;

5) відомості про товари;

а) найменування;

б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар;

в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах);

г) код товару згідно з УКТ ЗЕД;

г) назва країни походження товарів (за наявності);

д) опис упаковки (кількість, вид);

е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру;

є) фактурна вартість товарів;

ж) митна вартість товарів та метод її визначення;

з) відомості про уповноважені банки декларанта;

и) статистична вартість товарів;

6) відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про надання забезпечення сплати митних платежів:

а) ставки митних платежів;

б) застосування пільг зі сплати митних платежів;

в) суми митних платежів;

г) офіційний курс валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки, визначений відповідно до статті 3-1 цього Кодексу;

г) спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів;

д) спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі надання забезпечення сплати митних платежів);

7) відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), та його основні умови;

8) відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України;

9) відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу;

10) довідковий номер декларації (за бажанням декларанта).

Не декларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, відповідно до статті 472 Митного кодексу України є порушенням митних правил, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Так, статтею 201-1 КК України передбачено відповідальність за «Контрабанда лісоматеріалів та цінних порід дерев».

Згідно диспозиції частини першої зазначеної статті, контрабандою є їх переміщення через митний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів або пиломатеріалів цінних та рідкісних порід дерев, лісоматеріалів необроблених, а також інших лісоматеріалів, заборонених до вивозу за межі митної території України.

Згідно диспозиції частини другої зазначеної статті, контрабандою є - та сама дія, вчинена за попередньою змовою групою осіб або особою, раніше судимою за контрабанду, або службовою особою з використанням службового становища, або у великому розмірі.

Згідно диспозиції частини третьої зазначеної статті, є дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою чи в особливо великому розмірі.

Відповідно до примітки до зазначеної статті, дії, передбачені цією статтею, вважаються вчиненими у великому розмірі у цій статті слід розуміти переміщення лісоматеріалів або пиломатеріалів цінних та рідкісних порід дерев, а також лісоматеріалів необроблених, вартість яких у вісімнадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, під переміщенням в особливо великому розмірі - вартість яких у тридцять шість і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 примітки до статті 201 Кримінального кодексу України, у статтях 201, 201-1, 201-3, 201-4, 305 цього Кодексу під переміщенням через митний кордон України предметів контрабанди з приховуванням від митного контролю слід розуміти умисне переміщення предметів контрабанди з поданням до митного органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять завідомо неправдиві відомості, що підлягають обов`язковому декларуванню відповідно до законодавства з питань митної справи, та якщо зазначені документи та відомості необхідні для визначення розміру належних до сплати митних платежів та/або для підтвердження дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України.

Таким чином, при митному оформленні товарів в режимі «експорт» ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вчиняються дії спрямовані на переміщення товарів (пиломатеріал обрізний дубовий) з поданням до митного органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять завідомо неправдиві відомості, що підлягають обов`язковому декларуванню відповідно до законодавства з питань митної справи, та якщо зазначені документи та відомості необхідні для визначення розміру належних до сплати митних платежів, щодо експортера, походження товару, вартості товару та ін.

Враховуючи вищевикладене, у діях ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та інших осіб, наявні ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 201-1 Кримінального кодексу України «Контрабанда лісоматеріалів та цінних порід дерев», у вигляді переміщення через митний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів або пиломатеріалів цінних та рідкісних порід дерев, лісоматеріалів необроблених, а також інших лісоматеріалів, заборонених до вивозу за межі митної території України, з поданням до митного органу, як підстави для переміщення товарів, документів (Сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, ТТН-ліс, декларації, контракти, CMR, інвойси, та ін.), які містять завідомо неправдиві відомості, що підлягають обов`язковому декларуванню відповідно до законодавства з питань митної справи.

16.09.2025 у кримінальному провадженні №0000054 від 09.08.2024 визнано речовим доказом наступне майно, а саме:

1) товарно-матеріальні цінності «Пиломатеріал обрізний дубовий, розпил уздовж, нестругані, нешліфовані, не мають торцевих з`єднань розміром: 29x60-140x320-1100 мм - 24.172 m3. Гатунок 1-3.», загальною вартістю 11 890, 6900 євро, відповідно до митної декларації 25UA74U8, яке експортується ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 );

2) транспортний засіб - транспортний засіб - СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ - СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ MERCEDES-BENZ ACTROS 1842 вантажний д.н.з. НОМЕР_2 (номер шасі НОМЕР_3 ) з напівпричепом тентовим д.н.з. НОМЕР_4 (номер шасі НОМЕР_5 ), що на праві власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який (т/з) є засобом вчинення кримінального правопорушення - контрабанда лісоматеріалів та цінних порід дерев.

На підставі вище зазначеного необхідно накласти арешт на зазначене майно з метою збереження речових доказів в кримінальному провадженні.

19.09.2025 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання прокурора та накладено арешт на майно, із забороною відчуження, розпорядження, користування, а саме:

1) товарно-матеріальні цінності «Пиломатеріал обрізний дубовий, розпил уздовж, нестругані, нешліфовані, не мають торцевих з`єднань розміром: 29x60-140x320-1100 мм - 24.172 m3. Гатунок 1-3.», загальною вартістю 11 890, 6900 євро, відповідно до митної декларації 25UA74U8, яке експортується ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 );

2) транспортний засіб - транспортний засіб - СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ - СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ MERCEDES-BENZ ACTROS 1842 вантажний д.н.з. НОМЕР_2 (номер шасі НОМЕР_3 ) з напівпричепом тентовим д.н.з. НОМЕР_4 (номер шасі НОМЕР_5 ), що на праві власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження за № 0000054 від 09.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-1, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України, про накладення арешту на майно та накладаючи арешт на нього, слідчий суддя встановив, що прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів та враховуючи, що майно на яке прокурор просив накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є речовим доказом, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та з метою попередження настання інших наслідків, вважав за необхідне клопотання задовольнити.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були, досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При винесенні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, а також обставини кримінального провадження № 0000054 від 09.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-1, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України та відношення до нього вказаного майна, а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив вказане клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

При цьому слідчим суддею, враховано, також те, що як вбачається зі змісту клопотання та долучених до нього документів встановлено, що суб`єкт зовнішньоекономічної діяльності ФОП ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса - АДРЕСА_1 ) та інші суб`єкти господарської діяльності, зокрема ФОП ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_6 , адреса - АДРЕСА_2 ), та інші, за попередньою змовою, в порушення вимог Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів», організували протиправний механізм переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів, заборонених до вивозу за межі митної території України.

Також встановлено, що на даний час транспортний засіб з державним номерним знаком НОМЕР_2 / НОМЕР_4 (експортер ФОП ОСОБА_6 ) знаходиться на території пункту пропуску «Ягодин-Дорогуск» ( НОМЕР_9 ) з деревиною невстановленого походження, що свідчить про контрабанду лісоматеріалів, та був затриманий відповідно до листа-орієнтування ТУ БЕБ у м. Києві № 23.24/3.4/2/13510-25 від 12.09.2025.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вище зазначене майно, з тих підстав, щозазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки речових доказів, а також постановою детектива відділу детективів Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві ОСОБА_19 від 16.09.2025 /т. 1 а.с. 139-145/, вищевказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене майно, з підстав того, що воно відповідає критеріям речових доказів, визначених ст. 98 КПК України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Твердження апелянта про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. ст. 132, 170, 173 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував правомірно, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Колегією суддів не встановлено недотримання прокурором вимог ст.ст. 171, 172 КПК України при зверненні із клопотанням про арешт майна, які б слугували підставою для відмови у його задоволенні.

Всі інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не є безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ФОП ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику ФОП ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2025 року.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ФОП ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4