пр. № 1-кп/759/1778/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002527 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Карашин Макарівського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.05.2025 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік;

- 03.09.2025 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження - прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у вечірній час доби, знаходячись на території Святошинського району міста Києва, не маючи постійного джерела доходів, з метою покращення свого матеріального становища, вирішив вчинити злочин в умовах воєнного стану, пов`язаний з таємним викраденням чужого майна громадян.

Так, ОСОБА_3 , 03.08.2025, приблизно о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, вирішив таємно викрасти майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , 03.08.2025, приблизно о 18 годині 20 хвилин, перебуваючи за вищевказаною адресою, користуючись тим, що потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння та за його діями не спостерігав, таємно заволодів мобільним телефоном марки «Техно BG7», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 3439 гривень 20 копійок.

В подальшому, останній з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 3439 гривень 20 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, пояснивши, що дійсно 03.08.2025 приблизно о 18 год. 00 хв. знайомий ОСОБА_5 прийшов до нього в гості в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_3 побачив, що ОСОБА_5 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, не спостерігає за своїм телефоном марки «Техно» та вирішив його викрасти, поклавши його в карман штанів та пішов з вказаної квартири. З вартістю викраденого майна погоджується. Про вчинене шкодує.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_3 доведеною повністю, кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 185 КК України вірною, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, має середню освіту, під наркологічним та психоневрологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Крім того, суд враховує позицію потерпілого, який претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 не має.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і міра покарання повинна бути пов`язана з позбавленням волі та визначена в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги, що вищевказане кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив до винесення вироку Святошинським районним судом м. Києва від 03.09.2025, згідно якого ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 309, ст. 71, 72 КК України до 1 року 2 двох місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України суд вважає необхідним призначити йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення більш суворого покарання за даним вироком менш суворим за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 03.09.2025.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, ч. 15 ст. 615 КПК України, ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно покарання ОСОБА_3 призначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення більш суворого покарання за даним вироком менш суворим за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 03 вересня 2025 року та остаточно визначити для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Обрати стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 14 жовтня 2025 року.

Речові докази: мобільний телефон марки «Техно BG7», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Святошинського УП ГУ НП у м. Києві - повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1