В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000997 від 16.08.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Горький, Росія, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, водія автомобільної групи відділення МТЗ 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти НОМЕР_1 стрілецького батальйону ВЧ НОМЕР_2 НГУ, у військовому званні «солдат», розлученого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

встановив:

водій автомобільної групи відділення МТ3 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону ВЧ НОМЕР_2 НГУ, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, обізнаним із порядком проходження, несення внутрішньої служби, порядком віддання, виконання наказів військовослужбовцями, в порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 11, 29, 35, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1, 11, 17 Закону України «Про оборону України», діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану 16.08.2025 близько 13.30 год., перебуваючи в розташуванні ВЧ НОМЕР_2 НГУ, за адресою: АДРЕСА_2 , маючи об?єктивну можливість виконати наказ командира, без поважних причин та без законних підстав, відкрито відмовився виконати наказ (бойове розпорядження) командира ВЧ НОМЕР_2 НГУ № 61 від 15.08.2025, виданого на виконання бойового розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 342/3ТУ від 12.08.2025, щодо відрядження визначеного складу військовослужбовців в район збору у АДРЕСА_3 з метою подальшого вивчення представниками військових частин НГУ, доведений йому т.в.о. першого заступника командира ВЧ НОМЕР_2 НГУ - начальника штабу підполковником ОСОБА_6 .

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України - непокору, відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 402 КК України визнав повністю. Пояснив, що факти викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Зазначив, що 16.08.2025 командуванням військової частини НОМЕР_2 йому було доведено наказ (бойове розпорядження) командира щодо відрядження визначеного складу військовослужбовців в район збору у м. Рівне. Зазначив, що без наявності на те підстав, він відмовився виконувати наказ командира, посилаючись на поганий стан здоров`я.

Окрім показів обвинуваченого, наданих у судовому засіданні, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, повністю доведена зібраними в ході досудового слідства доказами, що були предметом аналізу під час судового розгляду.

Зокрема, з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 05.04.2025 № 99 вбачається, що рядового запасу ОСОБА_4 , який прибув для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, з ІНФОРМАЦІЯ_3 , зараховано в списки особового складу військової частини та на всі види забезпечення, та призначено на посаду водія автомобільної групи відділення матеріально-технічного забезпечення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, присвоїно в порядку переатестації військове звання «солдат» з 5 квітня 2025 року.

З довідки №396/НГ від 04.11.2025 Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області» медичної (військово-лікарської) комісії вбачається, що солдат (за мобілізацією) ОСОБА_4 1974 р.н., стрілець-водій в/ч НОМЕР_2 , пройшов медогляд у М(ВЛ)К ДУ «ТМО МВС України по Закарпатській області» 4 листопада 2025 року. На підставі статті: 74б, 67в, 68в, 49в графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, графи ТДВ «Положення про військово - лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом МО України від 14.08.2008 № 402 (зі змінами) визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СПІ, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Покази обвинуваченого, а також досліджені докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до висновку про винуватість ОСОБА_4 .

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми діями, які виразились у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, особливості й обставини його вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, дані про особу винного.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його бажання повернутися на службу до Збройних сил України, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення з його боку нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання у межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 402 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

На думку суду, в даному конкретному випадку саме таке покарання буде пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого та його наслідкам, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.08.2025 застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.09.2025.

Вказаний запобіжний захід неодноразово продовжувався, востаннє згідно з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2025 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів до 10 січня 2026 року включно без визначення розміру застави.

Відповідно до абз. 8 п. 2 ч. 3 та абз. 13 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК у разі визнання особи винуватою у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження та мотиви його ухвалення.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою слід скасувати та у відповідності до приписів ч.1 ст. 377 КПК України звільнити його з-під варти в залі судового засідання, у зв`язку із звільненням від відбування призначеного покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. 377, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, ч. 1 ст. 163 КВК України та Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №337 від 17.09.2020, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини, в якій ОСОБА_4 проходить військову службу;

2) повідомляти командира військової частини, в якій ОСОБА_4 проходить військову службу про зміну місця проживання та служби.

У разі звільнення з військової служби до завершення встановленого іспитового строку тривалістю 1 рік на підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі, термін попереднього ув`язнення з 16:27 год. 16.08.2025 року (затримання на підставі ст. 208 КПК України) по 24.11.2025 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його негайно з-під варти в залі судового засідання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1