Справа № 202/5207/23
Провадження № 1-кп/202/116/2025
УХВАЛА

Іменем України

25 листопада 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпра обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000104 від 16 червня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м.Дніпра перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000104 від 16 червня 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.111 КК України.

У судовому засіданні прокурор посилаючись на ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 , розуміючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненому кримінальному правопорушенні, з метою уникнення від відповідальності може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, перешкоджати судовому розгляду іншим чином та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення, просив суд продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обвинувачений у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу просив відмовити, зазначивши, що ризики на які він посилається не доведені та мають характер припущень. Також заявив клопотання про зміну запобіжного заходу, у якому просив суд змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання. В обґрунтування клопотання зазначив, що докази, якими прокурор обґрунтовує обвинувачення або сфабриковані, або отриманні в порушення КПК України, у зв`язку із чим не можуть бути прийняті судом. Його вина у скоєнні інкримінованого злочину дослідженими доказами не підтверджується, що є підставою для ухвалення відносно нього виправдувального вироку.

Захисниця ОСОБА_5 підтримала клопотання свого підзахисного про зміну запобіжного заходу. У задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу просила відмовити через не доведеність ризиків, а у разі задоволення клопотання, визначити помірну для обвинуваченого заставу.

Прокурор просив у задоволенні клопотання обвинуваченого відмовити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є безальтернативним запобіжним заходом у цій категорії справ.

Вислухавши думки учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до матеріалів справи, ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпра суду від 26 вересня 2025 року ОСОБА_4 продовжено строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 25 листопада 2025 року.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Мотивуючи клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначає, що існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати судовому розгляду іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з огляду на наступне.

Судом встановлено, що обвинуваченому інкримінований злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, тому у суду є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення а також продовжити вчиняти правопорушення у якому він обвинувачується продовжує існувати, оскільки бойові дії на території України ще тривають.

При цьому ризики передбачені п.п.2-4 ч.1 ст.177 КПК України у судовому засіданні прокурором доведені не були оскільки не були конкретизовані.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого ОСОБА_4 незаконно впливати на свідка у вказаному кримінальному провадженні, який є оперуповноваженим співробітником СБУ прокурором також не був доведений.

Разом із цим, враховуючи доведення прокурором існування ризиків передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, суд на підставі ч.6 ст.176 КПК України приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Між тим, з огляду на обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тривалість перебування його під вартою та введення на території країни правового режиму воєнного стану, суд вважає, що обвинуваченому необхідно визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід, відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 211 200 грн., який на цьому етапі кримінального провадження, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для обвинуваченого, суд не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що обвинувачений може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку суду, застава у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, є справедливою, здатною забезпечити високі стандарти охорони загально-суспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні та не буде порушувати права обвинуваченого ОСОБА_4 .

З приводу клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу.

При цьому, кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, а ст.201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

На переконання суду, зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Суд вважає, що підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, які було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме: змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

Наведені обвинуваченим аргументи, на переконання суду, не свідчать про те, що обставини, які були враховані судом при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, об`єктивно змінилися настільки суттєво, що це обумовлює необхідність зміни запобіжного заходу, оскільки оцінка доказам обґрунтованості обвинувачення, що є підставою подання клопотання про зміну запобіжного заходу, на даній стадії судового розгляду судом не надається.

На підставі викладеного суд вважає, що клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м`який задоволенню не підлягає, оскільки сторона захисту не довела наявності таких нових обставин, які б підтверджували значне зменшення або зникнення встановлених раніше ризиків або появу інших суттєвих обставин, що враховуються під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та його продовження.

Керуючись ст.ст.178,197,201,331,372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк на 60 діб, тобто до 24 січня 2026 року включно.

Визначити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі чотириста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 1 211 200 (один мільйон двісті одинадцять тисяч двісті ) грн. 00 коп.

У випадку внесення обвинуваченим ОСОБА_4 встановленої застави, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави із покладенням наступних обов`язків:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування та/або місця роботи;

4) утримуватися від будь-якого спілкування зі свідками по кримінальному провадженню;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свого паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1