Справа № 185/5775/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в умовах дії воєнного стану у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2025 року за №0000148, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , 1980 року народження, квітня місця, четвертого числа, уродженця с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, розлученого, раніше судимого: 04.02.2025 Павлоградським міськрайонним судом за ст. 126-1 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 5, п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, направлений для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ),

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

04.02.2025 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області по справі № 185/10377/25, провадження № 1-кп/185/568/25, ухвалено вирок за ст. 126-1 КК України, яким до ОСОБА_3 на підставі п. 3-5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосовано обмежувальні заходи та зобов`язано останнього пройти програму для кривдників строком на 3 (три) місяці. Із вказаним рішенням суду ОСОБА_3 ознайомлений у встановленому законом порядку.

На виконання вищезазначеного рішення суду ОСОБА_3 направлений до Громадської організації клуб «Імпульс» для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Проте, ОСОБА_3 , будучи особою, направленою судом для проходження корекційної програми для кривдників, та будучи належним чином повідомленим про призначене судом покарання щодо проходження корекційної програми, достовірно знаючи про необхідність її проходження та про покладені на нього обов`язки, усвідомлюючи наслідки невиконання програми, будучи обізнаним про день та час відвідування, маючи реальну можливість для її проходження та з метою ухилення від її проходження, діючи умисно, без поважних причин, не з`явився до Громадської організації клуб «Імпульс», тим самим умисно ухилився від проходження програми для кривдників.

Внаслідок таких дій, ОСОБА_3 заподіяно шкоду суспільним інтересам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Вказаними умисними діями ОСОБА_3 , будучи особою, відносно якої застосовані заходи для проходження програми для кривдників, ігноруючи вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та обов`язок, покладений на нього вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.02.2025 у справі № 185/10377/25, маючи реальну можливість проходження програми для кривдників, за відсутності поважних причин, умисно ухилився від проходження програми для кривдників.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.390-1 КК України, як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив суду, що отримав вирок суду від 04.02.2025 під особистий підпис, був з ним ознайомлений, однак не знав, де проходити програму для кривдників, а саме адресу організації, згодом у дільничного з`ясував де пройти необхідну програму за вироком суду та почав її проходити з червня місця 2025 року, вже був присутнім на трьох заняттях

Сторони відмовились від допиту свідків в судовому засіданні.

Судом були досліджені наступні письмові докази та прийняті процесуальні рішення.

Витяг з кримінального провадження №0000148 про внесення Павлоградським РВП ГУНП в Дніпропетровській області 09 травня 2025 року відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення за ст. 390-1 КК України відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого на підставі вироку від 04.02.2025 № 185/109377/24, було направлено в ГО «Клуб «Імпульс» для проходження програми для кривдників, але останній не пройшов зазначену програму.

Повідомлення від 10.05.2025 вих. № 10 Громадської організації клуб «Імпульс» про не проходження типової програми, яким повідомлено начальника Павлоградського РВП ГУ МП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 про те, що громадянин ОСОБА_3 , направлений в ГО клуб «Імпульс» на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.02.2025 для проходження типової програми для кривдників на проходження вказаної програми не з`явився, програму не пройшов.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2025 року у справі № 185/10377/24, провадження № 1-кп/185/568/25, яким ОСОБА_3 : визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 - 1 КК України, призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один ) рік; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку ОДИН РІК - не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України; на підставі п.п. 3 - 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, застосовано обмежувальні заходи у вигляді, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці; роз`яснено, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Розписка ОСОБА_3 від 04.02.2025 про отримання вироку від 04.02.2025.

Лист Комунального некомерційного підприємства «Павлоградська центральна районна лікарня» Вербківської сільської ради від 14.05.2025 № 01-26/333, згідно з яким ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні не перебував, за медичною допомогою не звертався з 07.03.2025 по теперішній час.

Лист Комунального некомерційного підприємства «Павлоградська міська лікарня № 1» ПМР від 16.05.2025 № 664, згідно з яким ОСОБА_3 за медичною допомогою в період з 07.03.2025 по теперішній час 15.05.2025 не звертався.

Лист Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Богданівської сільської ради Дніпропетровської області» від 16.05.2025 № 195, згідно з яким ОСОБА_3 за медичною допомогою в період з 07.03.2025 по теперішній час не звертався, викликів за адресою: АДРЕСА_2 не було.

Лист Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради від 26.05.2025 № /06/1908, згідно з яким за період з 07.03.2025 8:00 по 26.05.2025 8:00 до ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_2 , по даним системи ОДС «103» викликів не зафіксовано.

Лист Комунального некомерційного підприємства «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» від 23.05.2025 № 925, згідно з яким ОСОБА_3 в період часу з 07.03.2025 та по теперішній час за медичною допомогою не звертався.

Аналізуючи викривальні показання обвинуваченого ОСОБА_3 з іншими доказами - зокрема, дослідженими судом документами, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних. Зазначені докази винуватості обвинуваченого є належними, достатніми та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України, тому покладені в основу вироку.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України - доведена повністю та підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

Згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії кримінальних проступків, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, офіційно не працевлаштований, на обліку в психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття.

Обставиною, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

В той же час, суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За вимогами ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи сукупність наведених обставин, ступінь негативних наслідків вчиненого обвинуваченим, дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, позицію сторони обвинувачення, так прокурор просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, останньому необхідно призначити покарання в межах санкції статті, за якою він обвинувачується у вигляді обмеження волі на строк один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 390-1 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив після постановлення, але до повного відбуття покарання призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.02.2025, яким останнього засуджено за ст. 126-1 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 5, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи зі співвідношення, яке зазначено у пунктах 1-5.

Відповідно до п.п. б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Як орієнтує Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року в пункті 26 - у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення в період невідбутого покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.02.2025, за яким був засуджений за ст. 126-1 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, суд вважає за необхідне при призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 застосувати положення ч.1 ст.71 КК України, визначивши остаточне покарання за сукупністю вироків, та з урахуванням пунктів п.п. б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, вважає за необхідне до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.02.2025.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання.

Як вбачається із даних реєстру матеріалів досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Витрати на залучення експерта, речові докази, цивільний позов - відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за постановленим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.02.2025, та визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.

Після набрання вироком законної сили ОСОБА_3 затримати та направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для відбування призначеного судом покарання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1