Справа № 296/74/26
УХВАЛА

Іменем України

06 січня 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Житомирського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження № 0000009 від 03.01.2026 про арешт майна

В С Т А Н О В И В :

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду із вказаним клопотанням в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, вирішив стати на шлях злочинної діяльності, пов`язаної з правопорушеннями у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів тим самим у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, проте не пізніше 03 січня 2026 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, у невстановлений органом досудового розслідування день, час та місці, але не пізніше 13 години 10 хвилин 03 січня 2026 року, за допомогою мобільного телефону, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, в месенджері «Telegram», а саме в телеграм-каналі «Leprek Shah» замовив особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) загальною масою не менше 0, 3989.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, Бернадський взяв з поштомату ТОВ «Нова Пошта» №5590, що за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 44 посилку в якій знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою не менше 0, 3989 г. (вага відібраного зразка) та переносив її невстановленими вулицями міста Житомира, таким чином незаконно придбав та зберігав при собі психотропну речовину з метою її подальшого збуту.

В подальшому, 03.01.2026 року близько 17 год. 30 хв., за адресою: вул. Східна, 14, що у м. Житомир, у ОСОБА_5 в ході затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України виявлено та в подальшому вилучено 55 згортків з кристалічною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою не менше 0, 3989 г. (вага відібраного зразка), товарно-транспортну накладну ТОВ «Нова Пошта», зелений аркуш паперу з написом, мобільний телефон марки «Redmi 10Pro» в корпусі сірого кольору з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання необхідно зазначити, що підставою та метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів, оскільки відповідно до постанови слідчого від 04.01.2026 перелічені вище речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000009 від 03.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України

Відповідно до положень ст.ст. 167, 168 КПК України власником майна на даний час є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Власник майна в судове засідання не зявився. Предсчтавником власника майна подано заяву про розгляд клопотання за їхньої відстуності. При вирішенні клопотання покладаються на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя враховує наступне.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його пошкодження, знищення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 5 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до частини 10 ст. 170 КПК України: арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з змісту вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

Беручи до уваги викладене, обставини кримінального провадження, мету, підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, враховуючи, а також з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання.

Керуючись статтями 98, 170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно: 55 (п`ятдесят п`ять) згортків з кристалічною речовиною білого кольору, товарно-транспортну накладну ТОВ «Нова Пошта», зелений аркуш паперу з написом, мобільний телефон марки «Redmi 10Pro» в корпусі сірого кольору з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 вилучені під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, за адресою: м. Житомир, вул. Східна, 14.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання, про скасування арешту повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядатиметься слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1