Справа №705/7309/25
1-кп/705/1113/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000725 від 18.11.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, Кіровоградської області, громадянина України, українця, одруженого, який має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, який не має місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 29.09.2025 вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І . Історія провадження.

28 листопада 2025 року до Уманського міськрайонного суду Черкаської області від прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_7 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000725 від 18.11.2025 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.162 КК України.

Ухвалою суду від 01.12.2025 призначено до розгляду вказаний обвинувальний акт в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні без виклику учасників кримінального провадження.

ІІ. Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.11.2025 в період часу з 19 години 00 хвилин по 20 годину 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, пішов до належного ОСОБА_8 домоволодіння АДРЕСА_2 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до підвального приміщення розташованого у вище вказаному домоволодіння та збив з вхідних дверей підвалу навісний замок, після чого, з метою крадіжки майна, яке зберігається у підвалі, діючи умисно та цілеспрямовано, таємно, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, нехтуючи гарантованими, згідно ст. 30 Конституції України, правами кожного громадянина на недоторканість житла та іншого володіння особи, без дозволу володільця і без законних підстав проник до підвального приміщення, чим порушив недоторканість іншого володіння ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до іншого володіння особи.

III. Позиції сторін та інших учасників судового провадження.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті прокурором заявлене клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні, з урахуванням тих обставин, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

З огляду на наведене, відповідно до приписів ч. 1 ст. 302 КПК України, прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_9 , у якій ОСОБА_2 зазначає, що беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, що він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згоден із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Також, потерпіла ОСОБА_8 у своїй заяві від 28.11.2025 повідомила про надання згоди на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України.

Із урахуванням наведеного та на виконання вимог Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглядати в порядку, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України.

IV. Положення закону, яким керувався суд.

За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ч.ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до частини 2 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно із приписами ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 66 КК України, пом`якшуючими обставинами, зокрема є щире каяття обвинуваченого, яке полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Частина 2 статті 1 КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КК України, незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян, - караються штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

V. Висновки та мотиви суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про розгляд обвинувального акту в порядку, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Обвинувачений ОСОБА_2 під час дізнання не оспорював встановлені обставини і надав свою згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності, що підтверджується доданою до обвинувального акту заявою від 28.11.2025, в якій останній підтвердив час, місце, обставини і мету вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, враховує особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання судом є вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кіровоград, Кіровоградської області, громадянин України, українець, одружений, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, не має місця реєстрації, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 29.09.2025 вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до довідки-характеристики Острівецького старостинського округу Бабанської сільської ради № 18-050/132 від 19.11.2025 ОСОБА_2 проживає без реєстрації за місцем проживання в АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , співмешканкою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та матір`ю співмешканки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Від сусідів неодноразово надходили скарги про зловживання алкоголем та порушення громадського спокою, про недбале ставлення до малолітньої дитини, проте на неодноразові зауваження з боку старостату щодо припинення подібної поведінки не реагує. Активної участі в житті села Рогова не приймає. Офіційно не працює, стабільного джерела доходів не має, на життя заробляє випадковими підробітками. Відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності по Острівецькому старостинському окрузі №5 виконавчого комітету Бабанської селищної ради Уманського району Черкаської області немає.

Обвинувачений не перебуває на спеціальному обліку у лікарів психіатра та нарколога.

Призначаючи покарання, суд, керується ч.2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З огляду на викладене, зважаючи на дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , обставини вчинення ним кримінального проступку суд дійшов висновку, що призначення покарання у межах санкції ч.1 ст.162 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень буде достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України.

Визначене обвинуваченому покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 засуджений вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

За приписами ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Разом з цим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконуються самостійно.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Питання доцільності застосування запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та зважаючи на те, що відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 50, 56, 66, 67, 162 КК України, ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2025 року, за яким ОСОБА_2 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки - виконувати самостійно.

Речові докази:

- навісний замок та сітка картоплі, вагою 17 кг 560 гр., які передано на зберігання власниці ОСОБА_8 залишити останній за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1