КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/8197/2025 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ТОВ «Смарт Медікал Центр», на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2025 року в кримінальному провадженні №0000021 від 27 березня 2025 року про арешт майно,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Просив накласти арешт на вилучене в ході проведення обшуку за адресою: м. Київ, пр-т. Леоніда Каденюка, 17 В, яка використовується ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» (), а саме на: - ноутбук сірого кольору марки Lenovo S 340-15 API, s/n: MP1M1ZL6 в кількості 1 (одна) шт; - ноутбук сірого кольору марки HP Pro Book 430 Gb, s/n: #5CD34247SD в кількості 1 (одна) шт; - Готівкові грошові кошти в національній валюті - Гривня, на загальну суму 1 019 500 грн, в купюрах різної номінальної вартості, а саме: купюри номіналом 1000 грн. в загальній кількості 467 купюри, на загальну суму 467 000 грн.; купюри номіналом 500 грн. в загальній кількості 1018 купюр, на загальну кількість 509 000 грн.; купюри номіналом 200 грн. в загальній кількості 196 купюр, на загальну суму 39 200 грн.; купюри номіналом 20 грн. в загальній кількості 185 купюр, на загальну суму 3 700 грн.; купюри номіналом 50 грн. в загальній кількості 12 купюр, на загальну суму 600 грн. - Зошит з назвою Shapes abstract в кількості 1 (одна) шт. - Мобільний телефон Iphone 15 pro, s/n: НОМЕР_46 в кількості 1 (одна) шт. без сім карти. (ключ доступ до системи логічного захисту НОМЕР_47); - документи ФОП « ОСОБА_10 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) у вигляді рахунків на оплату, актів надання послуг загальна кількість виявлених документів становить 1352 аркушів, які поміщенні в окрему картонну коробку; - документи ФОП « ОСОБА_11 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) у вигляді рахунків на оплату, актів надання послуг, чорнові записи у вигляді актів виконання робіт та замовлень, що містять реквізити ТОВ «Смарт Медікал Центр» загальна кількість виявлених документів становить 483 аркушів, які поміщенні в окрему картонну коробку; - документи ТОВ «Смарт Медікал Центр», актів надання послуг, загальна кількість виявлених документів становить 1734 арк, які поміщенні в окрему картонну коробку «Печерськ Готівка 01.02.2022 - 02.11.23»; - чорнові записи (документи), що містять реквізити ТОВ «Смарт Медікал Центр», у вигляді актів надання послуг, загальна кількість виявлених документів становить 2479 арк., які поміщенні в окрему картонну коробку «Печерськ Готівка ТОВ 03.11.23 - 06.12.24»; - чорнові записи (документи), що містять реквізити ТОВ «Смарт Медікал Центр», у вигляді замовлень з переліком наданих послуг та актів наданих послуг, загальна кількість виявлених документів становить 157 арк., які поміщенні в окрему картонну коробку «Акти ТОВ Готівка Чернігівська з 01.02.25 - 28.02.25»; - чорнові записи (щоденник) з підписами невстановлених осіб, щодо отримання готівкою грошових коштів фізичними особами.

В обґрунтування клопотання зазначав, що Бюро економічної безпеки України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000021 від 27.03.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Службові особи ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» (), бенефіціарними власниками якого являються ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_3 ), яким також підконтрольні ТОВ «СМАРТ КЛІНІКА» (), ТОВ «ФАЙНА КЛІНІКА» (0), ТОВ «ГЛОБАЛ МЕДІКАЛ НЕТВОРК» (), ТОВ «МЕДІКАЛ БІЗНЕС КАТАЛІСТ» (), діючи у період з 01.01.2021 по 31.12.2024, з метою ухилення від сплати податку на прибуток, шляхом безпідставного перерахування грошових коштів та відображення фінансово-господарських операцій з придбання товарів, робіт, послуг, які фактично не відбулися, по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ФОП ОСОБА_15 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ФОП ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_6 ), ФОП ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_7 ), ТОВ «Бізнес-бухгалтер» (), ФОП ОСОБА_18 (РНОКПП НОМЕР_8 ), ФОП ОСОБА_19 (РНОКПП НОМЕР_9 ), ФОП ОСОБА_20 (РНОКПП НОМЕР_10 ), ФОП ОСОБА_21 (РНОКПП НОМЕР_11 ), ФОП ОСОБА_22 (РНОКПП НОМЕР_12 ), ФОП ОСОБА_23 (РНОКПП НОМЕР_13 ), ТОВ «Центербуд» (), ТОВ «Асс сервіс» (), ФОП ОСОБА_24 (РНОКПП НОМЕР_14 ), ФОП ОСОБА_25 (РНОКПП НОМЕР_15 ), ФОП ОСОБА_26 (РНОКПП НОМЕР_16 ), ФОП ОСОБА_27 (РНОКПП НОМЕР_17 ), ФОП ОСОБА_28 (РНОКПП НОМЕР_18 ), ФОП ОСОБА_29 (РНОКПП НОМЕР_19 ), ФОП ОСОБА_30 (РНОКПП НОМЕР_20 ), ФОП ОСОБА_31 (РНОКПП НОМЕР_21 ), ФОП ОСОБА_32 (РНОКПП НОМЕР_22 ), ФОП ОСОБА_33 (РНОКПП НОМЕР_23 ), ФОП ОСОБА_34 (РНОКПП НОМЕР_24 ), ФОП ОСОБА_35 (РНОКПП НОМЕР_25 ), ФОП ОСОБА_36 (РНОКПП НОМЕР_26 ), ФОП ОСОБА_37 (РНОКПП НОМЕР_27 ), ФОП ОСОБА_38 (РНОКПП НОМЕР_28 ), ФОП ОСОБА_39 (РНОКПП НОМЕР_29 ), ФОП ОСОБА_40 (РНОКПП НОМЕР_30 ), ФОП ОСОБА_41 (РНОКПП НОМЕР_31 ), ФОП ОСОБА_42 (РНОКПП НОМЕР_32 ), ФОП ОСОБА_43 (РНОКПП НОМЕР_33 ), ФОП ОСОБА_44 (РНОКПП НОМЕР_34 ), ФОП ОСОБА_45 (РНОКПП НОМЕР_35 ), ФОП ОСОБА_46 (РНОКПП НОМЕР_36 ),ФОП ОСОБА_47 (РНОКПП НОМЕР_37 ), ФОП ОСОБА_48 (РНОКПП НОМЕР_38 ), ФОП ОСОБА_49 (РНОКПП НОМЕР_39 ), ФОП ОСОБА_50 (РНОКПП НОМЕР_40 ), ФОП ОСОБА_51 (РНОКПП НОМЕР_41 ), ФОП ОСОБА_52 (РНОКПП НОМЕР_42 ), ФОП ОСОБА_53 (РНОКПП НОМЕР_43 ), ФОП ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ФОП ОСОБА_54 (РНОКПП НОМЕР_44 ), ТОВ «Медікал Бізнес Каталіст» (), на загальну суму 105 730 454,86 грн, в порушення п.44.1 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, завищили значення показника у рядку 2050 Звіту про фінансові результати «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робiт, послуг)», внаслідок чого ухилились від сплати податку на прибуток у сумі 19 031 481 грн, що є особливо великим розміром.

11 червня 2025 року органом досудового розслідування за адресою: м. Київ, пр-т Леоніда Каденюка, 17 В, що використовується ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» (), в ході проведення обшуку, дозвіл на проведення якого надано ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2025 року.

Постановою детектива БЕБ України від 12 червня 2025 року майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000021 від 27.03.2025.

Прокурор вказував, що вилучені за адресою: м. Київ, пр-т Леоніда Каденюка, 17 В, предмети, речі та документи, є речовими доказами, оскільки зберегли на собі сліди кримінальних правопорушень.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2025 року клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 задоволено частково.

Накладено арешт в рамках кримінального провадження № 0000021 від 27.03.2025 на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: м. Київ, пр-т Леоніда Каденюка, 17 В, яка використовується ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» (), а саме на: - ноутбук сірого кольору марки Lenovo S 340-15 API, s/n: MP1M1ZL6 в кількості 1 (одна) шт; - ноутбук сірого кольору марки HP Pro Book 430 Gb, s/n: #5CD34247SD в кількості 1 (одна) шт; - готівкові грошові кошти в національній валюті - Гривня, на загальну суму 1 019 500 грн, в купюрах різної номінальної вартості, а саме: купюри номіналом 1000 грн. в загальній кількості 467 купюри, на загальну суму 467 000 грн.; купюри номіналом 500 грн. в загальній кількості 1018 купюр, на загальну кількість 509 000 грн.; купюри номіналом 200 грн. в загальній кількості 196 купюр, на загальну суму 39 200 грн.; купюри номіналом 20 грн. в загальній кількості 185 купюр, на загальну суму 3 700 грн.; купюри номіналом 50 грн. в загальній кількості 12 купюр, на загальну суму 600 грн.; - Зошит з назвою Shapes abstract в кількості 1 (одна) шт.; - Мобільний телефон Iphone 15 pro, s/n: НОМЕР_46 в кількості 1 (одна) шт. без сім карти. (ключ доступ до системи логічного захисту НОМЕР_47); - документи ТОВ «Смарт Медікал Центр», актів надання послуг, загальна кількість виявлених документів становить 1734 арк, які поміщенні в окрему картонну коробку «Печерськ Готівка 01.02.2022 - 02.11.23»; - чорнові записи (документи), що містять реквізити ТОВ «Смарт Медікал Центр», у вигляді актів надання послуг, загальна кількість виявлених документів становить 2479 арк., які поміщенні в окрему картонну коробку «Печерськ Готівка ТОВ 03.11.23 - 06.12.24»; - чорнові записи (щоденник) з підписами невстановлених осіб, щодо отримання готівкою грошових коштів фізичними особами.

Задовольняючи частково клопотання слідчий суддя дійшов до висновку, що стосовно переліченого майна існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, тобто зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Що ж стосується іншого майна, на яке не накладено арешт, слідчий суддя дійшов висновку, що в матеріалах клопотання відсутні належні дані на підтвердження того, що саме це майно використовувалось під час вчинення кримінального правопорушення, і може бути використано як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню. В даному аспекті слідчий суддя також звернув увагу, що відповідне майно взагалі не стосується періоду 2021-2024 років, який досліджується у даному кримінальному провадженні. Відповідно до фабули кримінального органом досудового розслідування не досліджуються господарські відносини між ТОВ «Смарт Медікал Центр» та ФОП « ОСОБА_10 », ФОП « ОСОБА_11 ».

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 15.10.2025 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що слідчим суддею не враховано доводи прокурора про те, що ФОП ОСОБА_10 працює одночасно ТОВ «Смарт Медікал Центр» також лікарем дермавенерологом і отримує заробітну плату ФОП ОСОБА_11 також працювала у ТОВ «Смарт Медікал Центр» бухгалтером. Обставини перерахування грошових коштів безпосередньо стосуються предмету досудового розслідування.

Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в арешті документів та чорнових записів, що містяться в картонній коробці під написом «Акти ТОВ Готівка Чернігівська з 01.02.2025 - 28.02.25», оскільки кримінальне правопорушення щодо ухилення від сплати податків триває.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що набуття у власність майна є результатом незаконної діяльності, пов`язаної з вчиненням кримінальних правопорушень.

Підставою для накладення арешту на майно є сукупність достатніх підстав та розумних підозр вважати, що рухоме майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є предметом кримінального правопорушення, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України та може підлягати спеціальній конфіскації у третіх осіб.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_9 , 15.10.2025 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_9 та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про арешт грошових коштів у сумі 1 019 500 грн., що належить ОСОБА_9 відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначила, що слідчий суддя не провів належного аналізу та не навів в оскаржуваній ухвалі обґрунтування, яким чином саме виявлені готівкові кошти, що належать ОСОБА_9 , підтверджують факт ухилення від сплати податків, які мали бути сплачені ТОВ «Смарт Медікал Центр» в минулих звітних періодах, а не є легальними заощадженнями особи від попередніх доходів.

Грошові кошти у сумі 1 019 500 грн., що належать ОСОБА_9 не були прямо перелічені в ухвалі слідчого судді про обшук як об`єкти відшукування, отже вони могли бути вилучені лише як тимчасово вилучене майно відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України.

Накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_9 , яка є третьою особою і не має статусу підозрюваної, становить істотне обмеження її прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Слідчий суддя не надав оцінки доказам сторони захисту, а саме: прямим доводам про належність грошових коштів саме ОСОБА_9 , факту негайного повідомлення детективів під час обшуку про особисту приналежність коштів, що зафіксовано в процесуальних документах; наданим доказам фінансової спроможності ОСОБА_9 накопичити таку грошову суму, що підтверджувалось офіційними документами.

Відсутнє чітке фіксування матеріалів, які були подані прокурором слідчому судді, унеможливлює ефективний апеляційний розгляд, не можна достеменно встановити, які саме документи були розглянуті судом першої інстанції, у якій редакції та в якому обсязі.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах ТОВ «Смарт Медікал Центр», 15.10.2025 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2025 року в частині накладення арешту на наступне майно: Ноутбук сірого кольору марки Lenovo S 340-15 API, s/n: MPIM1ZL6 в кількості 1 (одна) шт; Ноутбук сірого кольору марки HP Pro Book 430 Gb, s/n: #SCD34247SD в кількості 1 (одна) шт; Готівкові грошові кошти в національній валюті - Гривня, на загальну суму 1 019 500 грн, в купюрах різної номінальної вартості, а саме: купюри номіналом 1000 грн. в загальній кількості 467 купюри, на загальну суму 467 000 грн.; купюри номіналом 500 грн. в загальній кількості 1018 купюр, на загальну кількість 509 000 грн.; купюри номіналом 200 грн. в загальній кількості 196 купюр, на загальну суму 39 200 грн.; купюри номіналом 20 грн. в загальній кількості 185 купюр, на загальну суму 3 700 грн.; купюри номіналом 50 грн в загальній кількості 12 купюр, на загальну суму 600 грн. Зошит з назвою Shapes abstract в кількості 1 (одна) шт. Мобільний телефон Iphone 15 pro, s/n: НОМЕР_45 в кількості 1 (одна) шт. без сім карти. (ключ доступ до системи логічного захисту НОМЕР_47); Документи ТОВ «Смарт Медікал Центр», актів надання послуг, загальна кількість виявлених документів становить 1734 арк, які поміщенні в окрему картонну коробку «Печерськ Готівка 01.02.2022 - 02.11.23»; Чорнові записи (документи), що містять реквізити ТОВ «Смарт Медікал Центр», у вигляді актів надання послуг, загальна кількість виявлених документів становить 2479 арк., які поміщенні в окрему картонну коробку «Печерськ Готівка ТОВ 03.11.23 - 06.12.24»; Чорнові записи (щоденник) з підписами невстановлених осіб, щодо отримання готівкою грошових коштів фізичними особами та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що арешт накладений на ноутбуки та мобільний телефон, ані в клопотанні, ані в ухвалі слідчого судді не обґрунтовано, яке саме доказове значення вони можуть мати для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні. Арешт накладений на документи не містить жодного належного обґрунтування відповідності цих документів критеріям речових доказів, визначеним ст.98 КПК України. Арешт накладений на грошові кошти не містить жодних доказів того, що вони є знаряддям чи результатом кримінального правопорушення.

Долучені до клопотання протоколи допиту свідків ОСОБА_55 та ОСОБА_56 не можуть вважатись належними та допустимими доказами, оскільки є прямою підміною процесуальних джерел доказів та спробою легалізувати оперативну інформацію в обхід встановленої процедури.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

За ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Вимог закону прокурор, який звернувся з клопотанням, та слідчий суддя не дотрималися.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст. 132, 167, 170, 171, 172, 173 КПК України та бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Колегія суддів звертає увагу, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Колегії суддів, встановила що слідчий суддя під час розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

З матеріалів судового провадження вбачається, що Бюро економічної безпеки України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000021 від 27.03.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Колегія суддів не може погодитися з висновками слідчого судді враховуючи наступне.

Слідчий суддя при розгляді клопотання прокурора про накладення арешту на зазначені об`єкти майна мав перевірити чи вказане майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме було предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріали, які долучені до клопотання про арешт майна такі обставини не підтверджують.

При цьому, посилання слідчого судді на ст. 170 КПК України, як на підставу для накладення арешту на майно, з огляду на те, що майно є речовим доказом злочину, не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та невмотивовано, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Колегія суддів відхиляє доводи прокурора про те, що до вилученого майна третіх осіб може бути застосована спеціальна конфіскація.

Колегія суддів звертає увагу що Верховний Суд у своїх рішеннях, вказував на те, що при застосуванні спеціальної конфіскації у кожному конкретному випадку необхідно не тільки послатися на наявність для цього формальних підстав, передбачених у КК, але й переконатися, що таке застосування не порушуватиме «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб», покладаючи на особу «надмірний індивідуальний тягар».

Огляд судової практики ККС ВС ВС зазначав, що в цілому не виключається можливість застосування спеціальної конфіскації навіть у тих випадках, коли конфіскація майна, з огляду на його вартість, виглядає набагато суворішим заходом, ніж призначене покарання. Однак у таких випадках необхідно навести належні аргументи, які обґрунтовують, з урахуванням обставин конкретної справи, що такий захід не порушуватиме стандарти ЄСПЛ. При цьому до уваги можуть братися: вартість майна, що підлягає конфіскації, законність чи незаконність його походження; тяжкість і характер вчиненого злочину; наявність, розмір і характер завданої шкоди або шкоди, яка потенційно могла бути завданою злочином; вид і розмір призначеного покарання, тощо.

На думку колегії суддів прокурором не доведено, що такий ступінь втручання у права і свободи третіх осіб, буде співмірним з потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах не буде порушено справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження. Жодної людині не повідомлено про підозру, що виключає, на даному етапі, можливість посилання на спеціальну конфіскацію майна.

Колегією суддів встановлено обставини, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання прокурора, оскільки останнім в повній мірі не доведено необхідність накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення його збереження, як речових доказів у кримінальному провадженні.

На даному цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у судовому засіданні обставин не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, оскільки арешт майна явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ТОВ «Смарт Медікал Центр» задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2025 року скасувати.

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000021 від 27 березня 2025 року залишити без задоволення..

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3