Справа № 368/1887/25
УХВАЛА

Іменем України

"14" листопада 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

головуючий слідчий суддя: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

- розглянувши кримінальне провадження за клопотанням Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 , про вирішення питання конфіскації та передачі на реалізацію в дохід держави вилучених у засудженого ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прохорівка Канівського району Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), засудженого:

- 10 жовтня 2024 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 1 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, (вирок набрав законної сили 11 листопада 2024 року), -

- який з 20.12.2024 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі в Державній Установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- заборонених предметів:

- мобільного телефону марки «Redmi», модель: 21061119 DG без ІМЕІ;

- сім карту мобільного оператора № НОМЕР_1 , -

- відповідно до положень розділу VIII КПК України, -

В С Т А Н О В И В :

07.11.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надішло клопотання Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 , про вирішення питання конфіскації та передачі на реалізацію в дохід держави вилучених у засудженого ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прохорівка Канівського району Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), засудженого:

- 10 жовтня 2024 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 1 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, (вирок набрав законної сили 11 листопада 2024 року), -

- який з 20.12.2024 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі в Державній Установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- заборонених предметів:

- мобільного телефону марки «Redmi», модель: 21061119 DG без ІМЕІ;

- сім карту мобільного оператора № НОМЕР_1 , -

- відповідно до положень розділу VIII КПК України.

Вимоги, викладені в прохальній частині клопотання, обгрунтовані наступними обставинами та нормами права:

- Згідно рапорту № 45 від 29.10.2025 року, поданого черговим помічником начальника установи старшим прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_5 , стало відомо, що 29.10.2025 року, близько 19 години 40 хвилин, засуджений ОСОБА_4 , який повернувся з контрагентського об`єкту ТОВ «Вентиляційні системи» до установи, - намагався приховано занести через КПП на територію житлової зони установи заборонені предмети, а саме:

- мобільний телефон та сім-карту.

Під час проведення обшуку вищевказаного засудженого на КПП установи було виявлено та вилучено на поясі під штанами у самовиготовленій тряпчаній сумочці мобільний телефон марки «Redmi» модель: 21061119 DG без ІМЕІ, та сім-карту до мобільного телефону № НОМЕР_1 , - оператора встановити не вдалося, про що складено відповідний протокол за № 11 від 29.10.2025 року.

Шляхом невиконання норм, які визначають порядок та умови відбування покарання та порушення заборони на зберігання та користування речами і предметами, зберігання і використання яких, засудженим до позбавлення волі заборонено, згідно переліку (Додаток 3 ПВР УВП), даний засуджений порушив вимоги ч. 3, ч. 4 ст. 107 КВК України та пунктів 3, 4 розділу 11 (Додаток № 3) Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

Засуджений ОСОБА_4 (ВСПС № 1, кімната № 6) надав письмове пояснення по даному факту порушення, де визнав факт зберігання та користування мобільним телефоном, вказавши, що «по прибуттю з роботи намагався пронести мобільний телефон на територію житлової зони, телефон привіз з собою з роботи. Вину визнаю повністю, зобов`язуюсь в подальшому подібних випадків не допускать».

Під час подальшого проведення профілактично-роз`яснювальної роботи засуджений ОСОБА_4 в усній розмові знову визнав, що користувався вилученим мобільним телефоном, та в ході розмови запевнив, що в подальшому не має на меті порушувати режим утримання, в частині користування забороненими предметами.

Враховуючи вищевикладене та зібрані першочергові матеріали, у тому числі рапорт № 45 написаний черговим помічником начальника установи, протокол вилучення № 11, письмове та усне пояснення засудженого ОСОБА_4 - доведено в діях останнього усі ознаки дисциплінарного проступку.

В матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_4 міститься розписка, в якій він під підпис був попереджений начальником ВСПC про заборону зберігання та використання засобів мобільного зв`язку, під час відбування покарання в установі, а тому цілеспрямовано, ігноруючи даними ним підписками, грубо порушив вимоги ч. 3, ч. 4 ст. 107 КВК України та пунктів 3, 4 розділу II (Додаток №3) Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

Також варто зазначити, що засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий 15.12.2009 року Канівським MB ТУ МВС України в Черкаській області, має РНОКПП НОМЕР_3 .

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ч.7 ст. 102 КВК України та п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, адміністрація державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» клопоче перед Кагарлицьким районним судом Київської області про вирішення питання конфіскації та передачі на реалізацію в дохід держави вилученого у засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільного телефону марки «Redmi» модель: 21061119 DG, без ІМЕІ та сім-карту до мобільного телефону № НОМЕР_1 оператора встановити не вдалося, відповідно до вимог положень розділу VIII КПК України.

07.11.2025 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для розгляду даного провадження був визначений слідчий суддя Кагарлицького районного суду ОСОБА_1 , та призначено справа № 368/1887/25, провадження № 1 кс/368/249/25.

14.11.2025 року слідчим суддею винесено ухвалу, згідно якої:

1. Відкрити провадження у справі.

2. Судове засідання по справі № 368/1887/25, провадження № 1 кс/368/249/25, за клопотанням Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 , про вирішення питання конфіскації та передачі на реалізацію в дохід держави вилучених у засудженого ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прохорівка Канівського району Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), засудженого:

- 10 жовтня 2024 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 1 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, (вирок набрав законної сили 11 листопада 2024 року), -

- який з 20.12.2024 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі в Державній Установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- заборонених предметів:

- мобільного телефону марки «Redmi», модель: 21061119 DG без ІМЕІ;

- сім карту мобільного оператора № НОМЕР_1 , -

- відповідно до положень розділу VIII КПК України, -

- призначити до слухання на 13 год. 30 хв. 14.11.2025 року.

3. В судове засідання викликати учасників процесу:

- прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області, (в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок 3);

В судове засідання, яке відбулося 14.11.2025 року, представник Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)», - не з`явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява представника установи виконання покарань, в якій він просить слідчого суддю слухати дане кримінальне провадження без його участі, вимоги, викладені в поданні, - підтримує в повному обсязі.

В судове засідання, яке відбулося 14.11.2025 року, прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області, - не з`явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява прокурора, в якій він просить слухати дане кримінальне провадження без його участі, подання установи виконання покарань підтримує в повному обсязі.

В судове засідання, яке відбулося 14.11.2025 року, засуджений ОСОБА_4 , - не доставлений, проте, в матеріалах кримінального провадження міститься письмова заява клопотання засудженого, в якій він просить суд слухати кримінальне провадження без його участі, подання установи виконання покарань підтримує повністю.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, вважаю на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, де, зокрема, зазначено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, розглянути кримінальне провадження без участі осіб, які беруть участь у справі, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині клопотання установи виконання покарань, - задовольнити, - шляхом винесення судового рішення у виді ухвали, як окремого процесуального документу, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права:

- Як вбачається з рапорту № 45 від 29.10.2025 року, поданого черговим помічником начальника установи, - старшим прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_5 , - 29.10.2025 року орієнтовно о 19 год. 40 хв. засуджений ОСОБА_4 , який повернувся з контрагентського об`єкту ТОВ «Вентиляційні системи» до установи, - намагався приховано занести через КПП на територію житлової зони установи заборонені предмети, а саме:

- мобільний телефон та сім-карту.

Під час проведення обшуку вищевказаного засудженого на КПП установи було виявлено та вилучено на поясі під штанами у самовиготовленій тряпчаній сумочці мобільний телефон марки «Redmi» модель: 21061119 DG без ІМЕІ, та сім-карту до мобільного телефону № НОМЕР_1 , - оператора встановити не вдалося, про що складено відповідний протокол за № 11 від 29.10.2025 року.

Шляхом невиконання норм, які визначають порядок та умови відбування покарання та порушення заборони на зберігання та користування речами і предметами, зберігання і використання яких, засудженим до позбавлення волі заборонено, згідно переліку (Додаток 3 ПВР УВП), даний засуджений порушив вимоги ч. 3, ч. 4 ст. 107 КВК України та пунктів 3, 4 розділу 11 (Додаток № 3) Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

Засуджений ОСОБА_4 (ВСПС № 1, кімната № 6) надав письмове пояснення по даному факту порушення, де визнав факт зберігання та користування мобільним телефоном, вказавши, що «по прибуттю з роботи намагався пронести мобільний телефон на територію житлової зони, телефон привіз з собою з роботи. Вину визнаю повністю, зобов`язуюсь в подальшому подібних випадків не допускать».

Під час подальшого проведення профілактично-роз`яснювальної роботи засуджений ОСОБА_4 в усній розмові знову визнав, що користувався вилученим мобільним телефоном, та в ході розмови запевнив, що в подальшому не має на меті порушувати режим утримання, в частині користування забороненими предметами.

Враховуючи вищевикладене та зібрані першочергові матеріали, у тому числі рапорт № 45, поданий черговим помічником начальника установи, протокол вилучення № 11, письмове та усне пояснення засудженого ОСОБА_4 - доведено в діях останнього усі ознаки дисциплінарного проступку.

В матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_4 міститься розписка, в якій він під підпис був попереджений начальником ВСПC про заборону зберігання та використання засобів мобільного зв`язку, під час відбування покарання в установі, а тому цілеспрямовано, ігноруючи даними ним підписками, грубо порушив вимоги ч. 3, ч. 4 ст. 107 КВК України та пунктів 3, 4 розділу II (Додаток №3) Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

Вилучені у засудженого ОСОБА_4 речі:

- мобільний телефон марки «Redmi», модель: 21061119 DG без ІМЕІ;

- сім карта мобільного оператора № НОМЕР_1 , -

- 30.10.2025 року, - передано на відповідальне зберігання в приміщення складу державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№1 15)», - до прийняття Кагарлицьким районним судом Київської області відповідного рішення, згідно вимог положень розділу VIII КПК України, про що 30 жовтня 2025 року було складено відповідний акт.

Застосування до вищевказаних обставин справи норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 1 КВК України Кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покара з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню засудженими.

Згідно ст. 2 КВК України Кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 2 ст. 7 КВК України засуджені користуються сіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, Законами України і встановлених вироком суду.

Згідно ч. 1 ст. 9 КВК України засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягали на права і свободи, честь і гідність інших осіб, виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установи виконання пкрань, уовноваженого органу з питань пробації.

Згідно ч. 2 ст. 11 КВК України установами виконання покарань є: арештні доми, кримінально-виконавчі установи, спеціальні виховні установи (далі - виховні колонії), слідчі ізолятори у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 11 КВК України кримінально-виконавчі установи поділяються на кримінально-виконавчі установи відкритого типу (далі - виправні центри) і кримінально-виконавчі установи закритого типу (далі - виправні колонії).

Згідно ч. 4 ст. 11 КВК України виправні колонії поділяються на колонії мінімального, середнього і максимального рівнів безпеки.

Згідно ч. 5 ст. 11 КВК України виправні колонії мінімального рівня безпеки поділяються на колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання і колонії мінімального рівня безпеки із загальними умовами тримання.

Згідно ч. 1 ст. 18 КВК України виправні колонії виконують покарання у виді позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі.

Отже, згідно п. 156 «Переліку найменувань органів, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів Державної кримінально виконавчої служби України», який затверджено Наказом Міністерства юстиції України № 1519/5 від 10.05.2017 року, Державна установа «Кагарлицька виправна колонія (115)» є виправною колонією мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання до засуджених чоловіків, засуджених за злочини, вчинені з необережності.

Згідно ст. 86 КВК України вид колонії, в якій засуджені до позбавлення волі відбувають покарання, визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань.

Згідно ст. 102 КВК України:

1. Режим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених.

2. Режим у колоніях має зводити до мінімуму різницю між умовами життя в колонії і на свободі, що повинно сприяти підвищенню відповідальності засуджених за свою поведінку і усвідомленню людської гідності.

3. Режим створює умови для суспільно корисної праці засуджених, загальноосвітнього і професійно-технічного навчання, соціально-виховної роботи та громадського впливу.

4. У колоніях засуджені носять одяг єдиного зразка. Форма одягу визначається Міністерством юстиції України.

5. Засуджені, їхні речі і одяг, а також приміщення та територія колоній підлягають обшуку і огляду. Особистий обшук проводиться особами однієї статі із засудженими. Порядок проведення обшуків і оглядів визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

6. Адміністрація колонії має право, за наявністю підстав, проводити огляд громадян, їх речей, транспортних засобів, які знаходяться на території колонії, а також вилучати документи, а також предмети, вироби і речовини, зберігання і використання яких засудженим заборонено.

Порядок проведення обшуків і оглядів визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

7. Перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, - не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Зберігання грошей, цінних паперів забезпечується адміністрацією колонії.

Згідно ч. 4 ст. 107 КВК України засудженим забороняється придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби заборонені до використання в колонії.

Згідно ч 5 ст. 110 КВК України засудженим надається, в тому числі й під час перебування в стаціонарних закладах охорони здоров`я, право на телефонні розмови (у тому числі у мережах рухомого (мобільного) зв`язку) без обмеження їх кількості під контролем адміністрації, а також користуватися глобальною мережею Інтернет. Телефонні розмови оплачуються з особистих коштів засуджених. Телефонні розмови між засудженими, які перебувають у місцях позбавлення волі, забороняються. Телефонні розмови та користування у глобальній мережі Інтернет оплачуються з особистих коштів засуджених.

Телефонні розмови проводяться протягом дня у вільний від роботи час та поза часом, передбаченим для приймання їжі та безперервного сну, а за необхідності та за погодженням з адміністрацією - у будь-який час.

Згідно ч. 1 ст. 131 1 КВК України дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.

Згідно ст. 133 КВК України злісним порушенням установленого порядку відбування покарання є вживання спиртних напоїв, наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів чи інших одурманюючих засобів; виготовлення, зберігання, придбання, розповсюдження інших заборонених предметів, участь у настільних азартних та інших іграх з метою здобуття матеріальної чи іншої вигоди; вчинення дрібного хуліганства; систематичне ухилення від лікування захворювань, що становлять небезпеку для здоров`я інших осіб.

Згідно ч. 3 розділу 3 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 30 грудня 2014 року за № 1656/26433 засудженим забороняється придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії за переліком предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено (додаток 6);

Згідно додатку 6 до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, - Перелік предметів, виробів і речовин, зберігання і виористання яких засудженими заборонено, до заборонених предметів відносяться радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радиосигналів (радіостанції, модільгні телефони та зарядні пристрої до них, SIM картки, скетч картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери), тощо).

Підсумовуючи вищевказане, зазначаю наступне.

Своїми діями, що знайшли вираз у зберіганні заборонених предметів у виді:

- мобільного телефону марки «Redmi», модель: 21061119 DG без ІМЕІ;

- сім карту мобільного оператора № НОМЕР_1 , -

- засуджений ОСОБА_4 порушив обмеження, встановлені для засуджених, які визначені КВК України, Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань:

- ч. 1 ст. 9 КВК України, не виконав встановлені КВК України, Правилами внутрішнього розпорядку усанов виконання покарань обов`язків, порушив правила поведінки осіб, які засуджені до позбавленн волі;

- порушив положення ст. 102 КВК України, - порушив режим виправної колонії, зокрема, порушив ч. 7 ст. 102, ч. 4 ст. 107 КВК України, згідно з якою тримав речі, які заборонено використосувати в колоніях під час відбування покарання;

- вчинив дисциплінарний проступок в розумінні ч. 1 ст. 131 1 КВК України, причому, даний проступок згідно вимог ст. 133 КВК Ураїни, - відноситься до злісного порушення установленого порядку відбування покарання.

- порушив ч. 3 розділу 3 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 30 грудня 2014 року за № 1656/26433, згідно з яким засудженим забороняється придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії за переліком предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено (додаток 6);

- порушив розділ 2 пункт 4 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

Суд в даному випадку наголошує на тій обставині, що засуджений ОСОБА_4 станом на час вчинення даного грубого порушення правил відбування покарання, - аналогічних дисциплінарних проступків не вчиняв.

Дане порушення, яке вчинив засуджений ОСОБА_4 , - дають підстави для слідчого судді застосувати положення ч. 7 ст. 102 КВК України.

Згідно ч. 7 ст. 102 КВК України зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Дійсно, з огляду на положеня ч. 7 ст. 102 КВК України, дана стаття має альтернативний характер, тобто, - слідчий суддя за результатами подання колонії може прийняти два процесуальних рішення щодо заборонених предметів:

- конфіскувати вилучені речі та передати їх в дохід держави;

- передати вилучені речі до установи до звільнення засудженого.

В даному ж випадку вважаю, що, враховуючи ту обставину, що засуджений ОСОБА_4 вчинив проступок, який відноситься до злісних, причому, - будучи попереджений про недопустимість зберігання заборонених предметів (у розписці), - а тому, - з профілактичною метою, та впливу на інших засуджених, вважаю, що слід заборонені речі, які були вилучені в засудженого під час відбування ним покарання, - слід конфіскувати та передати на реалізацію в дохід держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 156 «Переліку найменувань органів, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів Державної кримінально виконавчої служби України», який затверджено Наказом Міністерства юстиції України № 1519/5 від 10.05.2017 року, п. 3 розділу 3 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 30 грудня 2014 року за № 1656/26433, додатком 6 до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, ч. 1 ст. 1, ст. 2, ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 9, ч. 2 ст. 11, ч. 3 ст. 11, ч. 4 ст. 11, ч. 5 ст. 11, ч. 1 ст. 18, ст. 86, ст. 102, ч. 4 ст. 107, ч 5 ст. 110, ч. 1 ст. 131 1, ст. 133 КВК України, ч. 2 ст. 369, 370, 372, 376, п. 14 ч. 1 ст. 537, ч. 1 ст. 539 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 , про вирішення питання конфіскації та передачі на реалізацію в дохід держави вилучених у засудженого ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прохорівка Канівського району Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), засудженого:

- 10 жовтня 2024 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 1 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, (вирок набрав законної сили 11 листопада 2024 року), -

- який з 20.12.2024 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі в Державній Установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- заборонених предметів:

- мобільного телефону марки «Redmi», модель: 21061119 DG без ІМЕІ;

- сім карту мобільного оператора № НОМЕР_1 , - задовольнити.

Речі, а саме:

- мобільний телефон марки «Redmi», модель: НОМЕР_4 DG без ІМЕІ;

- сім карту мобільного оператора № НОМЕР_1 , -

- які були вилучені на підставі протоколу вилучення № 11 від 29.10.2025 року у засудженого ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прохорівка Канівського району Черкаської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 15 грудня 2009 року Канівським МВ ГУ МВС України в Черкаській області, РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), засудженого:

- 10 жовтня 2024 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 1 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, (вирок набрав законної сили 11 листопада 2024 року), -

- який з 20.12.2024 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі в Державній Установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- та які знаходяться на підставі акту передачі та прийому речей від 30.10.2025 року на відповідальному зберіганні в складі установи виконання покарань, - Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)», 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі, -

- конфіскувати та передати на реалізацію в дохід держави.

Ухвала (слідчого судді) може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі п. 3 ч. 1 ст. 392 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 395 КПК України безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга подається на підставі п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно ч. 3 ст. 395 КПК України для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Текст ухвали виготовлено 14.11.2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1