УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/4725/25

19 листопада 2025 року

Слідчий суддя Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Костопільського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000195 від 14.11.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, належного ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним, зокрема на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 25.11.2016.

Клопотання обґрунтоване тим, що сектором дізнання відділення поліції № 2 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000195 від 14.11.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом виявлення

працівником УПП в Рівненській області Теплюком на вул. Незалежності в м. Костопіль Рівненського району Рівненської області водія ОСОБА_5 , який керував автомобілем марки «Рено Меган» на іноземній реєстрації НОМЕР_2 та надав для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 25.11.2016 з ознаками підробки.

14.11.2025 під час огляду тимчасово вилучено до ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 25.11.2016, яке приєднано до матеріалів кримінального провадження, як речовий доказ.

З метою забезпечення збереження речових доказів, проведення ряду слідчих дій, просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке є доказом вчинення кримінального правопорушення та після проведення необхідних експертиз слугуватиме підтвердженням вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення.

У судове засідання дізнавач не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, заявлені вимоги просив задовольнити.

Власник тимчасово вилученого майна у судове засідання не з`явилися, про розгляд клопотання повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого, власника майна не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю його обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 98 КПК України вказує на те, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Із наданого слідчому судді витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 14.11.2025 за №0000195 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом використання завідомо підробленого документа .

Зокрема 14.11.2025 працівником УПП в Рівненській області на вул. Незалежності в м. Костопіль Рівненського району Рівненської області було зупинено автомобіль марки «Рено Меган», на іноземній реєстрації НОМЕР_2 та під час перевірки документів у водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , виявили посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 25.11.2016 з ознаками підробки.

У ході огляду місця події зазначене посвідчення водія вилучено та поміщено на зберігання до ВП № 2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області.

Вказане посвідчення водія є джерелом доказів, яке після проведення необхідних експертиз, слугуватиме підтвердженням вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення.

Постановою дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області від 14.11.2025, вилучене в ході огляду місця події посвідчення водія, визнано речовим доказом.

Частина 11 ст. 170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна.

Дізнавачем доведено, що на даний час існує необхідність запобігання можливості приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі стороннім особам заззначеного у клопотанні майна, воно може бути використане як доказ, необхідне для проведення ряду слідчих дій, експертиз.

З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшла висновку про необхідність накладення арешту на зазначене посвідчення водія, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження можуть настати наслідки, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема проведенню ряду слідчих дій, та збереження речового доказу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 175, 309, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном на речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 25.11.2016, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Виконання ухвали покласти на слідчого.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення

Слідчий суддя: ОСОБА_1