ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівці від 08 січня 2026 року у кримінальному провадженні № 0003714,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 13 лютого 2026 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України визначений розмір застави - 60 560 грн. та встановлені обов`язки, передбачені ст.194 КПК України у разі її внесення.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу із проханням зменшити розмір визначеної застави до 33 280 грн.

Твердить, що ОСОБА_7 не немає наміру ухилятись від слідства та суду, готовий з`являтись на першу вимогу та виконувати визначені ухвалою обов`язки.

Вказує, що в підозрюваного наявні міцні соціальні зв`язки, він має постійне місце проживання та реєстрації, проживає з дружиною та дітьми, приймав участь в бойових діях.

Зазначає, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не доведений. Стверджує, що визначений розмір застави є непосильним для ОСОБА_7 та його дружини.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування судового рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Провадження №11-сс/822/24/26 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ст.422 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Із наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що до ЄРДР внесені відомості №0003714 за ч. 4 ст. 185 КК України.

13.11.2025 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України (протокол затримання на а.с.35-38) та 14.11.2025 року повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 185 КК України.

15.11.2025 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10 січня 2026 року із визначенням розміру застави у сумі 60 560 грн.

Постановою прокурора від 05.01.2026 року продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0003714 до 13 лютого 2026 року, а оскаржуваною ухвалою продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування,до 13.02.2026 року.

Згідно підозри, ОСОБА_7 в умовах воєнного стану повторно, шляхом розбиття скла проник до салону автомобіля «Renault Kangoo» д,н НОМЕР_1 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_9 на загальну суму 33 000 грн.

Окрім того, ОСОБА_7 в умовах воєнного стану шляхом розбиття скла проник до салону автомобіля «Daewoo Lanos» д/н НОМЕР_2 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_10 на загальну суму 14 300 грн.

Приймаючи рішення, слідчий суддя відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, врахував існування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою,а саме-необхідність отримання висновків дактилоскопічних,молекулярно-генетичних,фототехнічної,імунологічної експертиз,встановити вартість майнадоступними методами досліджень,здійснити інші слідчі та процесуальні дії.

Також слідчий суддя зважив, що ризики, заявлені під час застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати та не зменшились.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину у період воєнного стану.

За скоєння такого злочину підозрюваному у разі визнання винуватим може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Тяжкість злочинів та суворість покарання саме по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від слідства та суду.

Належить також врахувати, що у ОСОБА_7 постійним місце реєстрації та проживання є м. Маріуполь, яке на теперішній час тимчасово перебуває під окупацією.На території Чернівецької області він проживає без реєстрації як ВПО в селищі Берегомет (а.с.50).

Окрім того, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_7 неодноразово судимий за умисні корисливі злочини,перебував у розшуку.( а.с.46-48).

30.09.2021 року було направлено до суду обвинувальний акт щодо нього за ст.185 ч.3 КК України.

Також до суду 30.09.2025 року скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 286 КК України відносно ОСОБА_7 .Як зазначено у вимозі ДІАП,у тому кримінальному провадженні був обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до 17.11.2025 року, що не перешкодило вчиненню,згідно підозри, нових кримінальних правопорушень 13.11.2025 року.

Викладене свідчить про продовження існування ризиків,що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватись від слідства та суду,а більш м`які запобіжні заходи,аніж тримання під вартою, не будуть дієвими задля забезпечення належної процесуальної поведінки.

Згідно вимог процесуального закону, застава застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а її розмір має бути достатнім, щоб під умовою звернення внесених коштів у доход держави, підозрюваний не вдався до втечі та переховування від правоохоронних органів.

Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Судова колегія вважає, що визначений розмір застави достатньою мірою гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного, зважаючи на фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх кількість, а також на істотність існуючих ризиків.

Перспектива втрати такого розміру застави, який визначений слідчим суддею, буде належною гарантією задля запобігання встановленим ризикам

Посилання захисника на наявність у підозрюваного дружини та дітей не спростовує висновків слідчого судді,а згідно довідки на а.с.49 підозрюваний офіційно працевлаштований.

Отже, викладені апелянтом доводи не впливають на правильність судового рішення, а тому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівці від 08 січня 2026 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач: Судді:

_______________ ________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3