В И Р О К

Іменем України

30 жовтня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0006176 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, військовослужбовця, є учасником бойових дій, раніше неодноразово судимого:

- 21.08.2024 Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 5 ст. 407, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

-13.09.2024 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі,

- 05.02.2025 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.04.2025 звільненого від відбування цього покарання умовно-достроково з невідбутим терміном 4 роки 2 місяці 29 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

П`ятнадцятого квітня 2025 року на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 призваний на військову службу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №105 від 15.04.2025 ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця 1 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти (Шквал) згаданої військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення.

Однак, ОСОБА_4 , у порушення ст.ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів і поважних причин, в умовах воєнного стану, близько 08 години 04 червня 2025 року самовільно залишив місце дислокації зведеного навчального батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_2 , який розташований на території НОМЕР_3 загальновійськового полігону поблизу АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків до 03 липня 2025 року, коли прибув до ДБР.

За час відсутності у розташуванні військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про самовільне залишення військової частини та його причини не повідомив і проводив час на власний розсуд.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював та надав показання, які відповідають висунутому обвинуваченню.

Вина обвинуваченого у скоєному іншими учасниками судового процесу також не заперечується.

За клопотанням прокурора, підтриманим стороною захисту, судовий розгляд проведено відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому ОСОБА_4 та іншим учасникам кримінального провадження судом роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права заперечувати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_4 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який має молодий вік, позитивно характеризується за місцем відбування покарання, є учасником бойових дій, раніше судимий за вчинення умисних злочинів і, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання за попереднім вироком суду, знову вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби.

Також суд враховує при призначенні покарання обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання,

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання ним своєї вини у вчиненні згаданого кримінального правопорушення, щире каяття та активне сприяння у його розкритті.

Обставин, які обтяжують покарання є вчинення злочину повторно за ч. 5 ст. 407 КК України та рецидив злочинів за ст. 121, ст. 263 КК України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобігання нових злочинів у виді позбавлення волі.

Водночас, суд враховує те, що вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.02.2025 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.04.2025 останнього звільнено умовно-достроково із невідбутим терміном 4 роки 2 місяці 29 днів,

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України.

З огляду на особу ОСОБА_4 , з метою запобігання ухилення останнього від відбування призначеного йому за цим вироком реального покарання, суд дійшов висновку про необхідність залишити обвинуваченому раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили але не більше ніж на 60 днів.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного вище покарання невідбутої частини покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.02.2025, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу набрання цим вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 фактично відбуту ним частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.02.2025 та час перебування його під вартою з моменту фактичного затримання, тобто з 03.07.2025.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, але не більше 60 днів з моменту ухвалення вироку.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: