Справа № 346/4160/25
Провадження № 11-сс/4808/343/25
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

скаржника ОСОБА_8 ,

представника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою представника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 09 вересня 2025 року про відмову в задоволенні скарги, подану на постанову про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 09 вересня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 , на постанову про закриття кримінального провадження.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим при закритті кримінального провадження дотримано вимог КПК України, після повно проведеного досудового розслідування, при цьому скаржником не надано підтверджень, які б доводили те, що зазначена постанова є необґрунтованою, а вказані у скарзі дії, які на думку скаржника мав би вчинити слідчий, не є обов`язковими при обставинах даного кримінального провадження.

В апеляційній скарзі представник - адвокат ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 , вважає що висновки слідчого судді та дізнавача прийняті передчасно при неповному з`ясуванні обставин справи та такими, що не ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах.

Вказує, що ОСОБА_8 тричі був незаконно звільнений наказами від 25.08.2022, 31.03.2023 та 23.02.2024 р., а зазначені накази в судовому порядку було визнано незаконними та його поновлено на роботі.

Формальною підставою першого незаконного звільнення зазначено скорочення чисельності працівників.

Аналіз причин звільнення та оцінку на предмет законності зроблено судом та викладено в рішенні від 10.01.2023. справа № 346/3900/22 яким визнано незаконним та скасовано наказ про звільнення ОСОБА_8 .

Орган досудового розслідування ігноруючи мотиви суду приходить до протилежного висновку не конкретизуючи своїх висновків та підстав, що свідчить про поверхневе вивчення ситуації.

Поза увагою дізнавача залишилась та обставина, що ОСОБА_8 має педагогічне звання «викладач-методист», у співавторстві видав 4-й підручники, по 2 з яких здійснюється викладення в коледжі та має кваліфікаційну категорію «спеціаліста вищої категорії», в той час як залишені на аналогічній посаді працівники мали нижчі заслуги, тобто переважне право перед особою, яку залишено на посаді наявні саме в більш кваліфікованого працівника яким є ОСОБА_8 .

Також поза увагою дізнавача залишено той факт, що із звільнених 11 працівників в подальшому директор коледжу прийняв на роботу 3-х працівників, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які, так як і ОСОБА_8 є пенсіонерами. Жодної із зазначених осіб дізнавачем допитано не було.

Залишення на посаді викладача ОСОБА_13 який є викладачем «другої категорії», тобто нижчої кваліфікації ніж ОСОБА_8 та відсутність будь якого економічного чи іншого ефекту від скорочення чисельності свідчить про особисті мотиви звільнення.

Зазначає, що про особисті мотиви звільнення свідчить також і те, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_14 наявний особистий конфлікт про який відомо всім працівникам коледжу.

Дізнавач не допитала жодної особи, окрім тих які безпосередньо підписували накази про незаконне звільнення ОСОБА_8 та потерпілого, тобто не вчинила жодних слідчих (розшукових) дій направлених на встановлення мотивів та дійсних підстав звільнення. Не залучено спеціаліста та/або не призначено перевірки до органу контролю.

Також не отримано жодної інформації від органу управління до сфери якого входить коледж, незважаючи на той факт, що Департамент охорони здоров`я Івано-Франківської ОВА створив робочу групу направлену на врегулювання конфліктної ситуації в коледжі між директором та викладачем.

Звертає увагу, що згідно постанови про закриття кримінального провадження від 18.08.2025 року дізнавач виходив з того, що ОСОБА_8 не з`являється на роботу, при цьому залишено поза увагою той факт, що рішення суду про поновлення ОСОБА_8 на роботі не виконано, дана обставина свідчить про те, що ОСОБА_8 не приступив до виконання своїх посадових обов`язків та не підпорядковувався правилам внутрішнього трудового розпорядку, а від так в останнього не виник обов`язок з`являтися на робочому місці.

Більше того облік робочого часу працівників освіти та оплата праці здійснюється відповідно до педагогічного навантаження та відпрацьованих академічних годин. Із змісту наказу про поновлення на посаді вбачається, що у ОСОБА_8 відсутнє педагогічне навантаження, а від так жодного обов`язку щодо перебування на робочому місці в ОСОБА_8 не було, як власне і відсутні дані про ознайомлення його із робочим місцем на якому він має перебувати.

Вказана обставина свідчить про прямі умисні дії вчиненні директором Коломийського фахового медичного коледжу ім. І.Франка ОСОБА_14 направлені на недопущення ОСОБА_8 до виконання посадових обов`язків та реальної можливості викладати та отримувати заробітну плату.

Видання наказу за №6-к від 09.02.2023 який направлений на ухилення від відповідальності, свідчить про умисні дії та особисті мотиви ОСОБА_14 .

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 09.09.2025 року та скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду:

- скаржник ОСОБА_8 та його представник адвокат ОСОБА_9 підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати;

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаних вимог закону слідчий суддя не дотримався.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Так, відповідно до положень п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Дійсно, закриття кримінального провадження за п.2 ч.1 ст.284 КПК України можливе лише у разі встановлення відсутності у діянні складу кримінального правопорушення і застосовується, коли встановлено, що подія, з приводу якої проводиться розслідування, мала місце, була результатом діянь певної особи, проте це діяння не є кримінальним правопорушенням внаслідок: відсутності хоча б одного з елементів складу правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної чи суб`єктивної сторін); непричетності особи до кримінального правопорушення. При цьому, закриття кримінального провадження з цієї підстави повинне бути вмотивованим не тільки тлумаченням відповідної статті Кримінального кодексу України, але і встановленими під час слідства обставинами.

Проте, оскаржувана постанова не відповідає вимогам наведених норм процесуального права, не містить аналізу та оцінки зібраних доказів, не містить належного обґрунтування висновків про відсутність складу кримінального правопорушення.

Так, доводи апеляційної скарги про передчасність і необґрунтованість рішення дізнавача про закриття кримінального провадження є слушними та знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду рішення слідчого судді.

Як вбачається із матеріалів провадження, 18 серпня 2025 року дізнавачем СД Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_15 , винесено постанову про закриття кримінального провадження, згідно якого кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000044 від 15.02.2025 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю у діянні складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 182 КК України (а.с. 5-14).

З досліджених матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 було подано на адресу начальника Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області заяву про злочин в порядку ст. 214 КПК України, в якій між іншим було зазначено, що зокрема незаконні дії щодо його незаконного звільнення із займаної посади вчиняються виключно з особистих мотивів особи, яка виконувала обов`язки директора коледжу ОСОБА_14 , внаслідок неприязних відносин, які між ними склались, переслідуючи власну мету, в тому числі побудову трудового колективу, який беззаперечно йому підпорядковувався. Також вказані неприязні відносини склались внаслідок того, що заявник відмовився виставляти оцінки (бали) студентам, які не відвідували пари, всупереч особистим усним вказівкам ОСОБА_14 . А факти незаконного звільнення встановлені рішеннями Коломийського міськрайонного суду про його поновлення на роботі.

Обставини викладені в заяві під час допиту підтвердились показаннями заявника в оскаржуваній постанові.

Під час проведення досудового розслідування було допитано свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_14 .

Разом з тим, згідно постанови, під час досудового розслідування було скеровано запит до Коломийського медичного фахового коледжу ім. Івана Франка для отримання інформації, згідно якого вказаний навчальний заклад надав запитувані копії документів, а саме: протоколи засідань; накази; попередження; акти; доповідної записки; службової записки; протоколи загальних зборів; заяви; довідки; звернення; статуту комунального закладу; посадової інструкції викладача та розклади занять.

Таким чином, дізнавач в оскаржуваній постанові, хоча навів перелік витребуваних документів із навчального закладу, однак не надав їм належної оцінки, зокрема щодо звільнення ОСОБА_8 .

Окрім цього, дізнавач закриваючи вказане кримінальне провадження, не дав жодної оцінки щодо рішень Коломийського міськрайонного суду про поновлення ОСОБА_8 на роботі, які набрали законної сили, зокрема чи були такі звільнення вчинені з особистих мотивів.

Таким чином, оскаржувана постанова не містить викладу та оцінки доказів спрямованих на встановлення та перевірку всіх обставин зазначених у заяві про кримінальне правопорушення.

Окрім цього, у постанові дізнавача про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення, які дозволяють прийти до висновку, що в діях особи відсутній склад правопорушення, не вказані підстави для прийняття такого рішення та не наведені фактичні дані, які підтверджують обґрунтованість таких висновків органу досудового розслідування.

Колегія суддів вважає, що у разі закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, орган досудового розслідування, повинен встановити які саме дії вчинила особа, стосовно якої прийнято відповідне рішення та належним чином обґрунтувати свої висновки про відсутність у вказаних діях певної ознаки, яка дозволяє кваліфікувати їх як конкретне кримінальне правопорушення.

Відсутність в постанові про закриття кримінального провадження належної мотивації висновків про необхідність закриття кримінального провадження призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження вказаної постанови до суду, а суд перевірити належним чином правильність таких висновків та наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Таким чином колегія суддів вважає, що рішення про закриття кримінального провадження є передчасним та невмотивованим, оскільки частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Усунути вказані істотні порушення можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження та належного виконання дізнавачем вимог кримінального процесуального закону щодо проведення повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин провадження.

На думку суду апеляційної інстанції, ані дізнавач, ані слідчий суддя не з`ясували всіх обставин, які підлягають доказуванню, не дали системної оцінки доказів у сукупності, що є основою прийняття законного і обґрунтованого рішення по справі.

Так як вказані недоліки досудового розслідування залишилися поза увагою слідчого судді при розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження, тому оскаржувана ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги підлягає скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали, згідно з вимогами ч. 4 ст. 407 КПК України.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді від 09 вересня 2025 року слід скасувати, а скаргу ОСОБА_8 задовольнити та скасувати постанову дізнавача про закриття кримінального провадження.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційну скаргу представника - адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,- п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 09 вересня 2025 року про відмову в задоволенні скарги, подану на постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Постанову дізнавача СД Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_15 від 18.08.2025 про закриття кримінального провадження № 0000044 скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5