Провадження № 1-кс/643/6112/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001613 від 31.05.2022,

ВСТАНОВИВ:

З наданих слідчому судді матеріалів слідує, що слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001613 від 31.05.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

21.10.2025 було складено та підписано слідчим і прокурором повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 за ч. 6 ст. 111-1, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має у приватній власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи що за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст.111-1, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , передбачене обов`язкове додаткове покарання у вигляді: «конфіскації майна», можна дійти висновку, що вищевказане майно підозрюваного відповідає критеріям, зазначеним у ч. 5 ст. 170 КПК України.

Зважаючи на викладене, а також той факт, що санкцією статей Кримінального кодексу України, за якими підозрюється ОСОБА_5 , як додатковий вид покарання визначено конфіскація майна, з метою забезпечення виконання в подальшому рішення суду, виникла необхідність накласти арешт на майно підозрюваного на час проведення досудового розслідування та подальшого судового розгляду.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити застосуванню покарання за вчинення даного кримінального правопорушення у разі визнання судом його винним, а також вчинення дій підозрюваним з уникнення накладання арешту на вищевказане майно, чи його конфіскації.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, слідчий подала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Ураховуючи вказану норму закону та те, що повідомлення підозрюваного, його захисника про розгляд судом клопотання про арешт майна може призвести до його відчуження, слідчий суддя розглянув клопотання без їх повідомлення.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, встановив таке.

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001613 від 31.05.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Разом з цим, органом досудового розслідування до клопотання не долучено доказів, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, належить підозрюваному. Долучена до клопотання Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна лише свідчить про наявність архівного запису щодо заборони відчуження нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , проте не підтверджує право власності підозрюваного на це майно.

Згідно вимог ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Відтак, слідчим суддею встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, оскільки не підтверджено підстави накладення арешту на майно підозрюваного.

За наявних недоліків клопотання та долучених до нього матеріалів, слідчий суддя позбавлений можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути його.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя доходить висновку, що на теперішній час наявні всі правові підстави для повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України.

Враховуючи викладене, клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин.

Керуючись ст. 172 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001613 від 31.05.2022 повернути прокурору, що здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні, для усунення недоліків, що зазначені у цій ухвалі протягом сімдесят двох годин з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6