Провадження № 1-кп/362/80/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року м. Васильків

Колегія суддів Васильківського міскрайонного суду Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_8 про винесення окремої ухвали через вчинення прокурором та суддею ОСОБА_10 дій, що містять ознаки кримінального злочину у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Обвинувачкний ОСОБА_8 звернувся до суду з письмовим клопотанням про винесення окремої ухвали через вчинення прокурором дій, що містять ознаки кримінальних злочинів, де просить суд зобов`язати ДБР України відкрити кримінальні провадження щодо вчинення прокурорами злочинів за ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 372 КК України. Це клопотання обґрунтував тим, що прокурором було складено та направлено до суду обвинувальний акт, що не відповідає Конституції України та вимогам КПК України, відбулося притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності за тяжким злочином, а також його повторно притягнуто до кримінальної відповідальності.

Також ОСОБА_8 звернувся до суду з письмовим клопотанням про винесення окремої ухвали, якою зобов`язати ДБР України відкрити кримінальні провадження щодо вчинення суддею ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 365 КК України. Це клопотання обґрунтував тим, що суддя ОСОБА_10 постановою суду від 04.03.2022 призначив справу до розгляду, чим проігнорував заборону щодо розгляду цього обвинувального акта, який складений на припущеннях та доказах, отриманих незаконним шляхом. Вважає, що таким чином суддя ігнорує норми Конституції України, притягаючи ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за той самий злочин, у тому числі повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 підтримав заявлені ним клопотання з підстав, наведених у них. З-поміж іншого вказав, що обвинувальний акт щодо нього побудований на припущеннях та доказах, які отримані незаконним шляхом, що позбавляє суд можливості розглядати цей обвинувальний акт. Також його двічі було притягнуто до кримінальної відповідальності і відбулося це тоді, коли прокурор вручив йому підозру у скоєнні злочину спочатку 05.06.2017, а потім 14.11.2017 за ті ж самі події. Вважає, що у діях прокурора та судді ОСОБА_10 є склад злочинів, зокрема прокурором вчинено дії, спрямовані на повалення конституційного ладу, оскільки ним порушено порядок, який встановлений Конституцією України, а суддя ОСОБА_10 , призначивши цю справу до розгляду і не повернувши прокурору обвинувальний акт, допустив порушення норм Конституції України , а також перевищив владу та службові повноваження.

Захисник при вирішенні цих клопотань поклався на розсуд суду.

Прокурор заперечила проти задоволення цього клопотання і зазначила, про їх безпідставність та необґрунтованість. Наголосила, що обвинувачений вже звертався з аналогічним клопотанням щодо притягнення до відповідальності прокурора, ухвалою суду йому було відмовлено у задоволенні такого клопотання.

Потерпілий та його представник підтримали позицію прокурора.

Заслухавши пояснення учасників провадження, вивчивши клопотання, суд дійшов до висновків про таке.

Відповідно до положень ст. ст. 21, 24 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 22 КПК України, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження здійснюється з застосуванням належної правової процедури, що ґрунтується на загальних засадах кримінального провадження, верховенстві права, законності, забезпеченні права на захист.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, внесення відомостей до ЄРДР врегульовано «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298.

Реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про його вчинення. Тобто за наявності у заяві чи повідомленні об`єктивних даних (а не суто гіпотетичних чи уявних), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, вони повинні бути внесені до ЄРДР.

Суд зауважує, що саме такий підхід є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

На думку суду, вказані у письмових клопотаннях доводи обвинувачного ОСОБА_8 та висловлені ним у ході судового розгляду не містять достатньо даних та викладених обставин, що можуть свідчити про наявність підстав для задоволення цих клопотань.

Крім того, обвинуваченим належним чином не обґрунтовані факти порушення закону у кримінальному провадженні, які потребують належних заходів реагування, та на які необхідно звернути увагу уповноважених органів.

З огляду на викладене, клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 369-372, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3