провадження № 11-сс/991/73/26
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 січня 2026 року місто Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали апеляційної скарги захисника підозрюваної ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 25.12.2025 р., -

в с т а н о в и л а:

05.01.2026 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена апеляційна скарга, яку цього ж дня передано для розгляду колегії суддів у складі: суддя-доповідач ОСОБА_1 , судді ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як раніше визначеному складу суду.

З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання детектива НАБУ ОСОБА_6 та обрано ОСОБА_2 , підозрюваній у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 191, ч. 1 ст. 384 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також визначено, що після затримання останньої не пізніше як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід підлягає розгляду слідчим суддею, судом за її участю у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування вказаної ухвали та постановлення нової, якою слід відмовити у задоволенні клопотання детектива про обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник ОСОБА_3 посилається на те, що слідчий суддя дійшов хибних висновків про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_2 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 191, ч. 1 ст. 384 КК України, а також щодо оголошення її у міжнародний розшук та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також, посилаючись на те, що 25.12.2025 року у судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину оскаржуваної ухвали, тоді як її повний текст проголошено 30.12.2025 року, та вже 02.01.2026 року захисником подано апеляційну скаргу, вважає, що строк подання апеляційної скарги ним не пропущено, оскільки останній сплинув 04.01.2026 року.

Статтею 422 КПК України визначено, зокрема, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Водночас, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Дослідивши матеріали, надані на обґрунтування апеляційної скарги, суддею-доповідачем встановлено підстави для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 24 КПК України передбачено, що кожній особі гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується її прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Дотримання такого порядку включає в себе оскарження відповідних судових рішень у межах установлених законом процесуальних строків.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В свою чергу, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України передбачено, що у разі, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Таким чином, при вирішенні питання, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, передбаченого ст. 395 КПК України строку на апеляційне оскарження, слід чітко встановити початок перебігу цього строку та його закінчення, виходячи з того, чи з викликом особи було постановлено оскаржувану ухвалу, чи без такого.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що розгляд клопотання сторони обвинувачення про обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою здійснювався слідчим суддею 25.12.2025 року у присутності захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_3 . Крім того, описова частина ухвали слідчого судді містить доводи сторін у судовому засіданні, зокрема те, що захисник ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення, що підтверджує його розгляд слідчим суддею за участі останнього.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 376 КПК України, в цей день було оголошено резолютивну частину ухвали, тоді як її повний текст оголошено 30.12.2025 року.

Згідно вимог ч. 1 ст. 376 КПК України, судове рішення проголошується негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження. Тобто, дата оголошення судового рішення, в тому числі й ухвали слідчого судді, безпосередньо пов`язується з датою виходу суду з нарадчої кімнати і саме з цієї дати, яка зазначається у вступній частині ухвали, розпочинається перебіг строку на апеляційне оскарження.

Отже, у даному випадку визначений п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України 5-денний строк на апеляційне оскарження почав свій перебіг 26.12.2025 року та сплинув 30.12.2025 року.

Водночас, свою апеляційну скаргу захисник ОСОБА_3 подав через систему «Електронний суд» 02.01.2026 року - тобто, з пропуском визначеного ст. 395 КПК України строку.

Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь - яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ст. 115 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.

При цьому, процедура визначення строків для подання апеляційної скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності, забезпечення законних інтересів учасників кримінального провадження, та щоб до кожного з них було застосовано належну правову процедуру.

Втім, у своїй апеляційній скарзі, яку подано 02.01.2026 року, захисник ОСОБА_3 не заявляє клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали від 25.12.2025 р., натомість зазначає, що строк на апеляційне оскарження ним не пропущений, оскільки копію вищевказаної ухвали він отримав 30.12.2025 року, а апеляційну скаргу подав 02.01.2026 року.

Не приймаючи таку позицію, суддя-доповідач звертає увагу на те, що відповідно до ухвали Об`єднаної палати ККС Верховного Суду від 27.05.2019 р. (справа № 461/1434/18), у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали. Однак, у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами прийнятого рішення вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

Отже, Верховним Судом сформовано правову позицію, згідно з якою пропущений строк на апеляційне оскарження у разі, якщо заінтересовані особи не були обізнані з мотивами постановленого судового рішення, може бути поновлений апеляційним судом, а така причина пропуску строку може визнаватися поважною за відповідним копотанням.

Враховуючи, що захисником ОСОБА_3 пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого суді від 25.12.2025 р., однак останній не порушує питання про його поновлення, тоді як ініціювання даного питання є дискрецією особи, яка подала апеляційну скаргу, зазначені обставини свідчать про наявність підстав для повернення апеляційної скарги, передбачених п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.

При цьому, суддя-доповідач зазначає, що повернення апеляційної скарги, згідно з положеннями ч. 7 ст. 399 КПК України, не перешкоджає повторному зверненню особи з апеляційною скаргою, з одночасним порушенням питання про поновлення пропущеного строку та наданням доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-372, 395, 399, 418, 532 КПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25.12.2025 р. - повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя ОСОБА_1