УХВАЛА

15 січня 2026 року

м. Київ

справа № 577/4448/19

провадження № 51-923ск21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 вересня 2020 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 24 вересня 2025 року,

встановив:

засуджений, не погоджуючись із постановленими стосовно нього судовими рішеннями, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить вироки судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, кримінальну справу повернути на додаткове розслідування.

Перевіривши подану ОСОБА_4 касаційну скаргу на відповідність вимогам

ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши засудженому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Згідно з ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга, зокрема, має містити: обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.

Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону автором касаційної скарги не дотримано, оскільки у поданій скарзі засуджений, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не наводить обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм права, які могли би тягнути за собою скасування оскаржуваних судових рішень, з огляду на зміст положень статей 370, 412-414, 419 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 436 КПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий судовий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Висловлене ОСОБА_4 у касаційній скарзі прохання про скасування вироку суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції і направлення справи на додаткове розслідування не відповідає вимогам вищезазначеної норми закону.

Крім того, засуджений у касаційній скарзі не обґрунтував, яким чином неповідомлення Консульства Республіки Азербайджана, його представника про затримання вплинуло чи могло вплинути на законність судових рішень.

Зазначені недоліки позбавляють Суд можливості вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

ухвалив:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 вересня 2020 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 24 вересня 2025 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3