Провадження №11-кп/801/1022/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисниці ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000372 від 06.02.2025,

за апеляційною скаргою прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 19 серпня 2025 року,

яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Вінниці, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , громадянку України, з середньою загальною освітою, незаміжню, офіційно не працевлаштовану, раніше не судиму,

-визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Оскаржуваним вироком визнано винуватою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначено їй покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покладено на ОСОБА_8 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ст. 91-1 КК України застосовано до ОСОБА_8 обмежувальні заходи, відповідно до яких покладено на ОСОБА_8 такі обов`язки:

- заборонити перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

- заборонити наближатися на відстань 10 метрів до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства ОСОБА_9 , постійно проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , строком на 3 місяці;

- направити для проходження програми для кривдників строком на 2 місяці.

Організацію та виконання проходження ОСОБА_8 програми для кривдників доручено Вінницькій міській раді як органу місцевого самоврядування, що представляє Вінницьку міську територіальну громаду.

Роз`яснено ОСОБА_8 , що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України, а за ухилення засудженої від відбування покарання у виді пробаційного нагляду передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України.

Початок відбування призначеного покарання у виді пробаційного нагляду, відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КВК України, ухвалено обчислювати з дня постановки ОСОБА_8 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий докази у кримінальному провадженні № 0000372, а саме:

-DVD-R диск з рядом відеофайлів отриманого у представника ВРУП залишити при матеріалах справи.

Згідно з вироком судом установлено, що ОСОБА_8 близько 10 років спільно проживає однією сім?єю, але не перебуває у шлюбі з ОСОБА_11 та його батьками - ОСОБА_12 та ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 .

Під час спільного із ОСОБА_9 проживання, ОСОБА_8 умисно систематично вчиняла психологічне насильство відносно матері співмешканця, що призвело до психологічних її страждань та погіршення якості життя. Вказані дії ОСОБА_8 виражались у майже щоденних, постійних погрозах нанесення шкоди здоров?ю ОСОБА_9 та погрозах їй фізичною розправою.

Так, ОСОБА_8 20.07.2020 в невстановлений досудовим слідством час, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_9 , а саме: ображала нецензурною лайкою, у зв?язку з чим було викликано працівників поліції, якими було припинено дії ОСОБА_8 та складено відносно неї протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.07.2020 ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та на останню накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Крім того, 16.11.2022 близько 15:00 год. ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел та дії, спрямовані на здійснення систематичного домашнього насильства, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , вчинила домашнє насильство по відношенню до ОСОБА_9 , яке виразилось у нецензурних висловлюваннях, у зв`язку з чим було викликано працівників поліції, якими було припинено дії ОСОБА_8 та складено відносно неї протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч, 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2022 ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та на останню накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 496 гривень 40 копійок.

Крім того, ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел та дії, спрямовані на здійснення систематичного домашнього насильства, 09.02.2023 близько 12:00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , вчинила домашнє насильство по відношенню до ОСОБА_9 , яке виразилось у нецензурних висловлюваннях та погрозою фізичною розправою, у зв?язку з чим було викликано працівників поліції, якими було припинено дії ОСОБА_8 та складено відносно неї протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.02.2023 ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та на останню накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

Крім цього, 16.02.2023 близько 21:40 год. ОСОБА_8 , не зупинившись на вчиненому, продовжуючи свій злочинний умисел та дії, спрямовані на здійснення систематичного домашнього насильства, перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_3 , вчинила домашнє насильство по відношенню до ОСОБА_9 яке виразилось у образах нецензурною лайкою, у зв?язку з чим було викликано працівників поліції, якими було припинено дії ОСОБА_8 та складено відносно неї протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.05.2023 ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та на останню накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Крім цього, 14.01.2024 близько 21:18 год. ОСОБА_8 , не зупинившись на вчиненому, продовжуючи свій злочинний умисел та дії, спрямовані на здійснення систематичного домашнього насильства, перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_3 , вчинила домашнє насильство по відношенню до ОСОБА_9 яке виразилось у образах нецензурною лайкою, у зв?язку з чим було викликано працівників поліції, якими було припинено дії ОСОБА_8 та складено відносно неї протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.02.2024 ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та на останню накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Крім того, 21.02.2024 близько 12:25 год. ОСОБА_8 , не зупинившись на вчиненому, продовжуючи свій злочинний умисел та дії, спрямовані на здійснення систематичного домашнього насильства, перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_3 , вчинила домашнє насильство по відношенню до ОСОБА_9 яке виразилось у образах нецензурною лайкою, у зв?язку з чим було викликано працівників поліції, якими було припинено дії ОСОБА_8 та складено відносно неї протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2024 ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та на останню накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Крім того, 08.12.2024 близько 15:00 год. ОСОБА_8 , не зупинившись на вчиненому, продовжуючи свій злочинний умисел та дії, спрямовані на здійснення систематичного домашнього насильства, перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_3 , вчинила домашнє насильство по відношенню до ОСОБА_9 яке виразилось у образах нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, у зв?язку з чим було викликано працівників поліції, якими було припинено дії ОСОБА_8 та складено відносно неї протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.12.2024 ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та на останню накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Крім того, 27.01.2025 близько 13:00 год. ОСОБА_8 , не зупинившись на вчиненому, продовжуючи свій злочинний умисел та дії, спрямовані на здійснення систематичного домашнього насильства, перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_3 , вчинила домашнє насильство по відношенню до ОСОБА_9 яке виразилось у образах нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, у зв?язку з чим було викликано працівників поліції, якими було припинено дії ОСОБА_8 .

Вказаними систематичними насильницькими діями ОСОБА_8 заподіяла ОСОБА_9 психологічних страждань, завдаючи шкоди її психічному здоров?ю, що призвело до погіршення якості її життя та періодично виникаючих емоційних переживань негативного спектру: тривоги, страху, приниження та сорому.

Згідно з висновком експерта подія, що досліджується в рамках кримінального провадження є психотравмувальною для ОСОБА_9 та спричиняє їй психологічні страждання.

ОСОБА_9 через сімейну ситуацію, що досліджується в даному кримінальному провадженні має формування негативних психоемоційних переживань та змін, а саме: накопичення переживань за своє здоров?я, тривожного очікування, почуттів приниженої гідності та образи, порушення недоторканості приватного життя. Тривала напружена обстановка в родині перешкоджає нормальному відпочинку, обумовлює знижений та нестійкий настрій, депривацію сну.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю та надала показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Обвинувачена зазначила, що між нею та потерпілою дійсно часто траплялись конфлікти, у зв`язку з чим її неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності. На даний час, вони разом не проживають та не спілкуються, про скоєне шкодує.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_8 судом першої інстанції кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_10 просить вирок стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 скасувати в частині визначення строку застосування обмежувального заходу обвинуваченій через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов?язки:

-періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_8 обмежувальні заходи, відповідно до яких на ОСОБА_8 покласти такі обов?язки:

?? -заборонити перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства на строк 3 місяці;

?? -заборонити наближатися на відстань 10 метрів до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства ОСОБА_9 , постійно проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , строком на 3 місяці;

?? -направити для проходження програми для кривдників строком на 2 місяці.

Початок відбування призначеного покарання у виді пробаційного нагляду, обчислювати з дня постановки ОСОБА_8 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

У решті оскаржуваний вирок залишити без змін.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що судом допущено порушення вимог ч. 3 ст. 91-1 КК України, яке перешкодило ухвалити законний та обґрунтований вирок, що є неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема, суд призначив обвинуваченій ОСОБА_8 обмежувальний захід у вигляді заборони перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства, однак не зазначив на який саме строк (від 1 до 3 місяців), що суперечить вимогам кримінального закону, а саме ч. 3 ст. 91-1 КК України, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування вироку.

Позиції сторін кримінального провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, просила її задовольнити.

Захисниця ОСОБА_7 , обвинувачена ОСОБА_8 , потерпіла ОСОБА_9 не заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги у її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, дав належну юридичну оцінку її діям і у відповідності з вимогами норм Кримінального кодексу України правильно кваліфікував її дії за статтею 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої.

Такий висновок суду підтверджується сукупністю узгоджених між собою, належних, допустимих та достатніх доказів, зібраних у встановленому законодавством порядку й досліджених судом з достатньою повнотою та належною оцінкою.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації її дій за статтею 126-1 КК України, ніким із учасників судового провадження не оспорюються, а тому, відповідно до положень частини 1 статті 404 КПК України, фактичні обставини вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, доведеність вини й кваліфікація злочинних дій у апеляційному порядку не перевіряються.

В апеляційній скарзі прокурор оскаржує рішення суду в частині не визначення строку застосування обмежувального заходу ОСОБА_8 та просить його скасувати в цій частині, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування вимог ч.3 ст.91-1 КК України.

Колегія судів, викладені прокурором доводи про неправильне застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність, вважає обґрунтованими.

Так, за правилами ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження програми для кривдників.

2. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку.

3. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Як убачається із резолютивної частини оскаржуваного вироку, місцевий суд на підставі ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_8 обмежувальні заходи, відповідно до яких поклав на обвинувачену такі обов`язки:

- заборонити перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

- заборонити наближатися на відстань 10 метрів до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства ОСОБА_9 , постійно проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , строком на 3 місяці;

- направити для проходження програми для кривдників строком на 2 місяці.

Таким чином, судом першої інстанції при ухваленні вироку за обвинуваченням ОСОБА_8 хоча й застосовано обмежувальні заходи до особи, яка вчинила домашнє насильство, проте не вказано строк обмежувального заходу у виді заборони перебувати обвинуваченій у місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а тому доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення є обґрунтованими.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що застосування обмежувального заходу у виді заборони перебувати обвинуваченій у місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства, строком на 3 місяці, є необхідним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Приписами п.2 ч.1 ст. 420 КПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

При цьому ч. 1 ст. 421 КПК України передбачає, що обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування вироку суду першої інстанції у частині невизначення строку обмежувального заходу у виді заборони перебувати обвинуваченій у місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства, з ухваленням нового вироку з мотивів, викладених апеляційних судом вище.

Водночас, колегія суддів зауважує про відсутність необхідності зазначати у резолютивній частині вироку про визнання ОСОБА_8 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначення покарання у виді пробаційного нагляду строком на два роки та покладення обов`язків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.2 та п.4 ч.3 ст.59-1 КК України, як про це просить прокурор, оскільки висновки суду в цій частині ним не оскаржувалися та доводи на їх спростування не наводилися.

Керуючись ст.ст. 370, 404, 405, 407, 409, 413, 420, 421, 424, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 19 серпня 2025 року стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 за ст. 126-1 КК України в частині визначення строку застосування обмежувального заходу скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.

На підставі ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_8 обмежувальні заходи, відповідно до яких на ОСОБА_8 покласти такі обов?язки:

?? -заборонити перебувати ОСОБА_8 в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства, а саме ОСОБА_9 на строк 3 місяці;

?? -заборонити наближатися на відстань 10 метрів до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства ОСОБА_9 , постійно проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , строком на 3 місяці;

?? -направити ОСОБА_8 для проходження програми для кривдників строком на 2 місяці.

У решті оскаржуваний вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3