Справа № 355/1041/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4046/2025 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисників на вирок Баришівського районного суду Київської області від 12 березня 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красна Слобідка, Обухівського району, Київської області, українця, громадянина України, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст. 369 КК України до 2 років обмеження волі, вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, 09.05.2022 року близько 21 год. 15 хв. поліцейським СРПП Броварського РУП ГУ НП в Київській області в складі «ТУШ-110» надійшло повідомлення про те, що по вул. Центральна у смт. Баришівка рухається автомобіль "Хонда Матрікс" державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом особа ймовірно із ознаками алкогольного сп`яніння.

Того ж дня близько 21 год. 30 хв. під час виконання службових обов`язків, перебуваючи на службовому транспортному засобі марки «ПЕЖО» д.н.з. НОМЕР_2 працівники поліції «ТУШ-110» у складі: поліцейського СРПП Броварського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 та поліцейського СРПП Броварського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 зупинили транспортний засіб марки "Хонда Матрікс" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 , під час спілкування з яким у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, при цьому ОСОБА_11 проти проходження огляду на стан сп`яніння не заперечував.

У цей час з вищевказаного зупиненого транспортного засобу вийшов ОСОБА_8 , який усвідомлюючи, що поліцейський СРПП ОСОБА_9 є працівником поліції - службовою особою, яка виконує службові обов`язки, оскільки останній перебував у форменому одязі та попередньо представився - діючи в інтересах ОСОБА_11 , маючи та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на надання службовій особі - працівнику поліції неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах третьої особи, тобто ОСОБА_11 , дій з використанням наданого йому службового становища - не притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, висловив пропозицію про надання неправомірної вигоди поліцейському СРПП Броварського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , який складав протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно водія ОСОБА_11 .

У подальшому, 09.05.2022 року близько 22 год. 40 хв. перебуваючи за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Баришівка, вул. Центральна, поблизу буд. №24, навпроти під`їзду №1, ОСОБА_8 з метою реалізації вищезазначених дій, спрямованих на виконання пропозиції та фактичного надання службовій особі неправомірної вигоди, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з метою вирішення питання щодо уникнення адміністративної відповідальності третьої особи (водія ОСОБА_11 ), не звертаючи увагу на попередження поліцейських про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовим особам, самовільно поклав грошові кошти, у сумі 50 (п`ятдесят) доларів США однією банкнотою на службову сумку, яка знаходилася у поліцейського СРПП ОСОБА_9 на колінах, при цьому поліцейський перебував у службовому автомобілі «ПЕЖО» державний номерний знак НОМЕР_2 та заповняв постанову про адміністративне правопорушення.

Поліцейський СРПП Броварського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 від пропозиції та наданої неправомірної вигоди відмовився, при цьому неодноразово попереджаючи ОСОБА_12 про передбачену законом кримінальну відповідальність за вчинення таких дій, та невідкладно через спецлінію 102 викликав слідчо-оперативну групу Броварського РУП ГУ НПв Київській області.

У подальшому, відносно ОСОБА_11 поліцейським СРПП Броварського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, який розглянутий судом.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_13 просить вирок змінити та призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.369 КК України у вигляді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або застосувати положення ст.75 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції належним чином не враховано наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме визнання вини в повному обсязі, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину. Вказує, що факт знаходження обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння матеріалами справи не доведено.

Крім того зазначає, що судом першої інстанції належним чином не враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, має стійкі соціальні зв`язки, проживає разом із батьком, який перебуває на його повному утриманні.

Вважає, що покарання у вигляді штрафу було б достатнім та необхідним для досягнення основної мети покарання: кара, виправлення засудженого та попередження скоєння нових злочинів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок скасувати та постановити новий вирок, призначивши ОСОБА_8 покарання у вигляді мінімального штрафу, передбаченого санкцією кримінально - правової норми.

В обґрунтування апеляційної скарги вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання не відповідає особі обвинуваченого внаслідок суворості та суперечить закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, ч.3 ст.61 КК України, відповідно до якої покарання у виді обмеження волі не може бути застосованим до осіб , що досягли пенсійного віку.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційні скарги ,прокурора, який підтримав апеляційні скарги частково, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 369 КК України сторонами у апеляційному порядку не оскаржується.

Санкція ч. 1 ст. 369 КК України передбачає покарання у виді штрафу у розмірі від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був особою, що досяг пенсійного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої та другої групи.

Суд першої інстанції, призначивши ОСОБА_8 , як особі, яка досягла пенсійного віку, покарання у виді обмеження волі, допустив порушення п. 2 ч. 1 ст. 65 КК України, не врахувавши при цьому приписи Загальної частини КК України.

За таких обставин доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого внаслідок суворості є слушними.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 у кримінальному провадженні про необхідність постановлення нового вироку суперечать вимогам ст.420 КПК України.

З огляду на те, що ОСОБА_8 судом першої інстанції помилково призначене покарання у виді обмеження волі, вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_13 про застосування приписів ст.75 КК України є безпідставними.

Також матеріалами кримінального провадження, зокрема показаннями обвинуваченого у судовому засіданні у суді першої інстанції , спростовуються доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_13 про відсутність такої обтяжуючої покарання обставини як вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставами для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Оскільки обвинувачений під час судового розгляду вини не визнавав, судом правомірно не було встановлено обставин, що пом`якшують його покарання, вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, є особою похилого віку, раніше не судимий, то колегія суддів вважає необхідним призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На думку колегії суддів, таке покарання відповідатиме меті, визначеній у ст.50 КК України.

На підставі наведеного, вирок підлягає зміні у частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисників задовольнити частково,

Вирок Баришівського районного суду Київської області від 12 березня 2025 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Призначене ОСОБА_8 покарання пом`якшити та вважати його засудженим за ч.1 ст.369 КК України у вигляді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: