Справа №212/688/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000012 від 03.01.2026, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не заміжньої, не працюючої, судимої:

10.02.2004 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 16.07.2004 скасовано іспитовий строк, направлено в місця позбавлення волі;

22.09.2004 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. 186 ч. 3, 304, 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнена 30.04.2008 умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 15 днів;

13.12.2010 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

27.01.2011 Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 1 КК України до 6 місяців арешту;

28.04.2011 Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 1, 70 ч. 4, 71 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі, звільнена 27.05.2013 по відбуттю строку покарання;

27.02.2019 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2 КК України до 6 місяців арешту;

10.06.2019 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1, 4, 72 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

29.10.2019 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4, 72 КК України до 2 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнена 03.09.2021 по відбуттю строку покарання,

зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України;

сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , повторно, 14 грудня 2025 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16.45 год, проходила повз будинок АДРЕСА_3 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , і в цей час у неї раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до вищевказаного будинку, реалізуючи який, діючи умисно, в умовах воєнного стану, впевнившись у відсутності свідків, очевидців та в тому, що її дії носять таємний характер та за нею ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, за допомогою лопати, яку вона знайшла на території домоволодіння, шляхом віджиму відчинила вікно будинку, звідки таємно викрала монітор марки «Samsung SyncMaster B2230N», чорного кольору, вартістю 1425,00 грн, ноутбук марки «DELL Latitude E7240», сірого кольору, вартість якого неможливо визначити експертним шляхом, док-станцію марки «DELL E-Port Docking Station K07F/PR03X», чорного кольору вартістю 432,67 грн, мобільний телефон «Xiaomi Redmi 10C» 10 Gb Vint Green вартістю 3275,00 грн, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, обернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 5132,67 грн.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене потворно, в умовах воєнного стану.

Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 .

19 січня 2026 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваною ОСОБА_3 за участі її захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та визначились з його правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України, в угоді викладені всі істотні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість.

Сторони угоди погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком, а також погодилися на визначення судом тривалості іспитового строку та обсягу обов`язків, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дала згоду на призначення узгодженого виду та розміру покарання, зобов`язалася виконувати покладені судом обов`язки.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд, дослідивши угоду, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, необхідній для вирішення цього питання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілий надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ст. 474 КПК України судом встановлена добровільність сторін при укладанні угоди, тобто їх дії не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено обставин, за яких суд відмовляє в затверджені угоди.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 повторно вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в житло, в умовах воєнного стану і, враховуючи, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, приходить до висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження даної угоди, за якою призначити обвинуваченій, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Питання про долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід, застосований щодо обвинуваченої у виді домашнього арешту, залишити до набрання вироку законної сили без змін.

Процесуальні витрати у справі відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. 314, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 січня 2026 року, укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 за участі її захисника ОСОБА_5 ,у кримінальному провадженні № 0000012.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк2 (два) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/реєстрації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: монітор марки «Samsung SyncMaster B2230N», чорного кольору, ноутбук марки «DELL Latitude E7240», сірого кольору, док-станцію марки «DELL E-Port Docking Station K07F/PR03X», чорного кольору, мобільний телефон «Xiaomi Redmi 10C» 10 Gb Vint Green, що зберігаються у потерпілого ОСОБА_6 , - залишити у його розпорядженні.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу протягом 30 днів з моменту його проголошення: обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1