Справа № 559/4264/25
Провадження № 1-кп/559/69/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2026 р. м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дубно кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дубно, Рівненської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Інші учасники підтримали думку прокурора щодо можливості призначення судового розгляду.

Крім того, від представника потерпілого надійшла позовна заява до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином. Протягом проведення підготовчого засідання така була уточнена, вручена обвинуваченому та його захисника, від яких надійшли письмові заперечення проти позову, зокрема, зі вказівкою про те, що шкода в повному обсязі відшкодована. У той же час, представник потерпілої особи наполягав щодо розгляду позову в судовому засіданні разом з обвинувальним актом.

В цілому сторони не заперечували проти розгляду цивільного позову разом з кримінальним провадженням.

Заслухавши прокурора та думку інших учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Кримінальне провадження підсудне Дубенському міськрайонному суду Рівненської області, підстав для його закриття чи зупинення немає.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України.

Підстави для розгляду кримінального провадження в закритому судовому засіданні, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд у зазначеному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Враховуючи вищевикладене, слід також прийняти до розгляду разом з кримінальним провадженням поданий цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої злочином, визначивши Дубенську міську раду цивільним позивачем, ОСОБА_4 цивільним відповідачем.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3141 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

За таких обставин суд вважає за необхідне доручити складання досудової доповіді у зазначеному кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого представнику персоналу органу пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Крім того, прокурор у судовому засіданні подав письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання обвинуваченому з покладенням на них наступних обов`язків: - прибувати до суду по першому виклику у зазначений ним час; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи. Прокурор вважав за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, термін дії якого закінчується, посилаючись на те, що ще не були допитані обвинувачений та свідки, і продовжують існувати ризики, передбачені КПК України та раніше враховані судом, зокрема ризик можливого переховування від суду, затягування судового розгляду, оскільки санкція за інкримінований злочин, зокрема, полягає у позбавленні волі до 5 років.

В судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання з підстав, викладених у ньому.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, оскільки ризики, вказані прокурором, є надуманими та не підтвердженими, а ОСОБА_4 жодного разу не порушував покладені на нього обов*язки.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши подане клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на стадії досудового розслідування щодо обвинуваченого було обрано запобіжний захід у виді особистого зобов*язання строком до 08.10.2025. В подальшому його строк продовжено судом до 04.02.2026.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотання суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно зі ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

За ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Судовий розгляд з об`єктивних причин на даний час не почато, призначено і проведено підготовче судове засідання, обвинувальний акт не оголошено, не встановлений обсяг та порядок дослідження доказів, не досліджені докази у справі, не допитані свідки, не допитаний обвинувачений.

Прокурор просить застосувати до обвинуваченого найм`якіший запобіжний захід.

Судом враховано існування міцних соціальних зв`язків обвинуваченого у м.Дубно та наявність постійного місця проживання, певну репутацію, тому обрано найм`якіший запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

При цьому суд також враховує положення ч. 2 ст. 318 КПК України, згідно з якими судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що для розгляду справи існує переконлива необхідність в продовженні до обвинуваченого запобіжного заходу, який би був достатнім для забезпечення його прибуття за першим викликом до суду.

При цьому, заперечення сторони захисту суд відхиляє, оскільки, на переконання суду, саме застосування вищевказаного запобіжного заходу і створює умови задля належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. А як він сам повідомив, він не заперечує проти виконання таких обов`язків і буде їх сумлінно виконувати і надалі. Крім того, в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що додатково буде сприяти належному виконанню обвинуваченим вказаних обов*язків.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому найм`якішого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням вищевказаних обов`язків, передбачених КПК України, який, на переконання суду, цілком буде забезпечувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 127, 128, 291, 314-316, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, на 18.02.2026 року на 15.00 год. за згодою сторін та враховуючи робоче навантаження.

Прийняти до розгляду разом з кримінальним провадженням цивільний позов Дубенської міської ради до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином, визначивши Дубенську міську раду цивільним позивачем, ОСОБА_4 цивільним відповідачем.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні одноособово суддею за участю прокурора, представника потерпілої особи, обвинуваченого, його захисника.

Доручити представнику персоналу органу пробації за місцем проживання обвинуваченого (Дубенський районний відділ філії Центру пробації в Рівненській області) скласти та подати до суду у строк до 18.02.2026 досудову доповідь стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у виді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поклавши на нього строком на два місяці, тобто до 22 березня 2026 року включно, наступні обов`язки:

- прибувати до суду по першому виклику у зазначений ним час;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Обвинуваченому роз`яснити, що в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 23.01.2026.

Суддя ОСОБА_1