У Х В А Л А

про скасування арешту на майно

Справа № 936/1689/25

Провадження № 1-кс/936/11/2026

13.01.2026 селище Воловець

Слідчий суддя Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , участю слідчого СВ ВП №2 ОСОБА_3 , та представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного в межах досудового розслідування кримінального провадження ЄРДР №0000211 від 03.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

представника володільця майна ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного в межах досудового розслідування кримінального провадження ЄРДР №0000211 від 03.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме на автомобіль марки Mercedes-Benz» Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2021 року випуску, колір білий, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке видано ТСЦ 2142 власнику транспортного засобу - ОСОБА_5 (місце реєстрації : АДРЕСА_1 )

Обґрунтовуючи клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 03.12.2025 накладено арешт на рухоме майно, а саме: автомобіль марки «Mercedes-Benz» з номерним знаком НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Apple» моделі iPhone 13, який належить ОСОБА_6 . В Ухвалі вказано, що автомобіль марки Mercedes-Benz» Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 . Однак, дана обставина не відповідає дійсності, оскільки зазначений транспортний засіб є власністю ОСОБА_5 . ОСОБА_6 керував даним транспортним засобом як підмінний водій на підставі цивільно-правової угоди між ФОП ОСОБА_5 . Власник вилученого автомобіля марки Mercedes-Benz» Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , жодного відношення до кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000211 від 03.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, не має. На даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, але з арештованим майном, проведені необхідні слідчі дії. Крім того, з дня вилучення майна з боку слідства жодних претензій у рамках вказаного кримінального провадження до арештованого майна та його власника не має.

Представник заявника у судовому засіданні клопотання підтримав, просить таке задовольнити.

Слідчий СВ ВП №2 ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання про скасування арешту на майно заперечив та пояснив, що з вказаним транспортним засобом проведені всі необхідні слідчі дії, однак автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні і потреба в такому арешті не відпала. Крім того, даний речовий доказ є засобом вчинення даного кримінального правопорушення.

Вивчивши матеріали провадження, суд вважає, що клопотання про скасування арешту майна підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Вдповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 2 ст.174 КПК України встановлено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що в провадженні СД ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000211 від 03.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

02.12.2025 в 23:40 год на дорожній поліцейській станції «Нижні Ворота», що знаходиться на 717 кілометрі + 200 метрів М06 сполученням «Київ-Чоп» зупинено автомобіль Mercedes-Benz» Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , мешканця АДРЕСА_2 , який за грошову винагороду в розмірі 2200 доларів США перевозив у багажному відділенні керованого ним транспортного засобу чотирьох чоловіків призовного віку, які в подальшому мали намір незаконно поза офіційними пунктами пропуску перетнути державний кордон України.

03.12.2025 в ході огляду місця подіїза адресою 717км.+100м. автодороги «Київ-Чоп» біля стаціонарного посту в селі Нижні Ворота, Мукачівського району, Закарпатської області було виявлено та вилучено наступні речі та майно: автомобіль марки Mercedes-Benz» Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що використовувалися під час вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст. 332 ККУ .

03.12.2025 постановою слідчого СВ відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанта поліції вище зазначені предмети та майно визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні. Ухвалою Воловецького районного суду Справа № 936/1689/25, провадження № 1 кс/936/294/2025 від 03 грудня 2025 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки Mercedes-Benz» Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Apple» моделі iPhone 13, який належить ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 03.12.2025 накладено арешт на рухоме майно, а саме: автомобіль марки «Mercedes-Benz» з номерним знаком НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Apple» моделі iPhone 13, який належить ОСОБА_6 . В Ухвалі вказано, що автомобіль марки Mercedes-Benz» Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 .

Разом з тим, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки Mercedes-Benz» Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 .

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності.

Відповідно до ч. 1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, встановлено, що з транспортним засобом автомобілем марки «Mercedes-Benz» з номерним знаком НОМЕР_1 проведені всі необхідні слідчі дії, тому є підстави для передання його на зберігання власнику ОСОБА_5 як законному володільцю автомобіля, при цьому накладений арешт продовжує свою дію та забезпечить завдання арешту майна.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя, серед вищезазначеного враховує, що володілець автомобіля ОСОБА_5 не є обвинуваченою по даному кримінальному провадженню, автомобіль оглянутий, всі необхідні процесуальні дії органом досудового слідства виконані, тому, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України суд вважає за можливе змінити спосіб арешту майна, а саме передати вказаний автомобіль та документи до нього на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , як законному власнику, заборонивши їй відчужувати та розпоряджатися майном.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задоволити частково та передати ОСОБА_5 належний їй автомобіль марки «Mercedes-Benz» з номерним знаком НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , на відповідальне зберігання, із позбавленням ОСОБА_5 права відчужувати та розпоряджатися майном, попередивши її про необхідність збереження арештованого майна.

Керуючись ст.107,132,167,168,170,172,173,174,175 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

клопотання адвоката ОСОБА_4 поданого в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного в межах досудового розслідування кримінального провадження ЄРДР №0000211 від 03.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України - задовольнити частково.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 03.12.2025 справа №936/1689/25 провадження №1-кс/936/294/25 в частині заборони на право користування арештованим майном, а саме: автомобіль марки «Mercedes-Benz» з номерним знаком НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 - скасувати.

Передати на відповідальне зберігання ОСОБА_5 автомобіль марки «Mercedes-Benz» з номерним знаком НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали виготовлено 15.01.2026.

Слідчий суддя: ОСОБА_1