Провадження № 1-кп/727/435/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілого: ОСОБА_4 ,

законного представника: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

особи, щодо якої розглядається питання про застосування примусових заходів медичного характеру: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про примусові заходи медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000678 від 14.08.2024 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Михайлівка, Глибоцького району, Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у зв`язку із вчиненням суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2025 близько 11.20 год. ОСОБА_7 перебуваючи за адресою м. Чернівці, вул. Грушевського, 1, безпідставно, протиправно, з хуліганських спонукань, демонструючи зверхність, вседозволеність, ігноруючи загальноприйняті норми суспільної поведінки у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, дістав з сумки темного кольору заздалегідь підготовлений камінь та кинув ним у вікно приміщення Чернівецької обласної Військової адміністрації, що обслуговується КП «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад», внаслідок чого розбив два вікна кабінету № 104 вказаної установи.

Вищевказаними протиправними діями ОСОБА_7 завдав збитків КП «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» на загальну суму 2 500 грн.

Таким чином, в діях ОСОБА_7 містять ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, тобто в грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство).

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру та вважає, що останній вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України. Просила застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального лікувального закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив обставини щодо вчиненого кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_6 та законний представник ОСОБА_5 просили клопотання задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Представник потерпілої сторони в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в клопотанні та не заперечував щодо застосування примусових заходів медичного характеру, вказавши, що збитки відшкодовані і претензій до ОСОБА_7 вони не мають.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.296 КК України підтверджено дослідженими судом в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 14.08.2025 (а.с. 14-15);

- фото таблиця до протоколу огляду місця події (а.с. 21-27);

- відповідь на запит (а.с. 52);

- протоколом огляду відеозапису (а.с. 63-66);

- висновок судово-психіатричного експерта №1130.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду даного клопотання докази, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою та приходить до висновку, що факт скоєння ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, доведено повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), перебуваючи у стані, при якому він не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними, так як страждав на шизофренію, параноїдну форму, безперервного перебігу, виражений змішаний тип дефекту. За своїм психічним станом він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно ч. 2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки.

До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

В силу ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ст.512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним Кодексом України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно висновку експерта №1130 від 18.09.2025 року ОСОБА_7 , на даний час виявляє ознаки шизофренії, параноїдну форму, безперервного перебігу, виражений змішаний тип дефекту. За своїм психічним станом він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними..

За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів про те, що особа страждає на хронічне захворювання шизофренію, параноїдну форму, безперервного перебігу, виражений змішаний тип дефекту, що зумовлює неосудність ОСОБА_7 і викликає потребу в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку.

Таким чином враховуючи висновок експерта, тяжкість вчиненого у стані неосудності діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_7 , до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального лікувального закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 92, 93, 94 КК України, ст. 292, 503, 512, 513 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального лікувального закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального лікувального закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речові докази по кримінальному провадженні:

-камінь - знищити;

-DVD диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1