Справа № 331/5646/24
Провадження № 1-кп/331/353/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» грудня 2025 року Олександрівський районний суд міста Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000211 від 20.02.2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, який не має освіти, сімейний стан не одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 05.06.2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 124 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України обмеження волі переведено в позбавлення волі; звільнений з-під варти в залі суду у зв`язку з повним відбуттям покарання:

- 07.10.2024 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;

- 05.03.2025 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі; вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.10.2024 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України, ухвалено виконувати самостійно;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2024 року, в період часу з 11 години 00 хвилин до 11 години 30 хвилин, в умовах дії воєнного стану, введеного на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, за попередньою змовою між собою, заздалегідь домовившись про вчинення злочину, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи у п`ятому під`їзді будинку АДРЕСА_3 , підійшли до квартири АДРЕСА_4 та натиснувши дзвінок до квартири, шляхом обману, свідомо скориставшись похилим віком ОСОБА_7 , під привидом надання соціальної допомоги пенсіонерам, зловживаючи при цьому довірою потерпілої, що було лише способом проникнення до житла останньої, з дозволу власника, проникли шляхом вільного доступу до приміщення квартири, яка належить ОСОБА_7 , з метою подальшого заволодіння майном останньої.

Далі, ОСОБА_4 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_5 , свідомо скориставшись похилим віком потерпілої, під приводом надання соціальної допомоги пенсіонерам, діючи за попередньою змовою з неповнолітньою ОСОБА_6 , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, скориставшись тим, що вона передавала гуманітарну допомогу ОСОБА_7 , тим самим відволікши її увагу від дій ОСОБА_4 , який вийшов до приміщення спальної кімнати зазначеної квартири та, скориставшись відсутністю ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу зі шкатулки, розташованої на трюмо в спальні, таємно викрав майно потерпілої, а саме:

- золоту каблучку, жіночу з одним каменем рубін, прямокутної форми, проба 585, вагою близько 3 гр., вартістю 6000 гривень;

- золоту каблучку, жіночу з одним каменем аметист, прямокутної форми, проба 585, вагою близько 2 гр., вартістю 5000 гривень;

- золоту каблучку, жіночу, тонку з вкрапленнями/розсипом каміння фіаніт, проба 585, вагою близько 2 гр., вартістю 4000 гривань;

- золоту каблучку, жіночу, тонку у вигляді гілочки, без каміння, проба 585, вагою близько 1 гр., вартість якої відповідно до висновку експерта № 2739 від 29.07.2024 становить 1685 гривень 76 копійок;

- золоту каблучку, жіночу, широку з ажурною гранню, проба 585, вагою близько 3 гр., вартість якої відповідно до висновку експерта № 2739 від 29.07.2024 становить 5057 гривень 28 копійок;

- золоту каблучку, чоловічу без каміння, проба 585, вагою близько 2 гр., вартість якої відповідно до висновку експерта № 2739 від 29.07.2024 становить 3371 гривню 52 копійки;

- срібну обручку, жіночу з одним каменем - топаз, круглої форми, проба 925, вагою близько 2 гр., вартість якої відповідно до висновку експерта № 2739 від 29.07.2024 становить 58 гривень 56 копійки;

- срібну обручку, жіночу без каміння, дуту з малюком по металу, проба 925, вагою близько 3 гр., вартість якої відповідно до висновку експерта № 2739 від 29.07.2024 становить 87 гривень 84 копійки.

В цей час ОСОБА_6 , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, спостерігала за тим, щоб ОСОБА_7 не завадила таємному викраденню належного їй майна.

Після чого, ОСОБА_4 разом з неповнолітньою ОСОБА_6 , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зникли з місця вчинення злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 25260 гривень 96 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав та пояснив суду, що 19.02.2024 року, в період часу з 11-00 години до 11-30 години, перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_6 , він подзвонив у двері квартири АДРЕСА_4 , під привидом надання соціальної допомоги пенсіонерам. Двері квартири відчинила раніше незнайома йому потерпіла ОСОБА_7 . Він повідомив потерпілій про те, що вони є волонтерами Червоного хреста та роздають гуманітарну допомогу пенсіонерам, після чого потерпіла запросила їх до приміщення своєї квартири. Перебуваючи у вказаній квартирі, скориставшись тим, що ОСОБА_6 разом з потерпілою знаходились на кухні, де ОСОБА_6 , ніби то передавала ОСОБА_7 гуманітарну допомогу, тим самим відволікаючи її увагу, він зайшов до приміщення спальної кімнати, де із шкатулки, яка знаходилась на трюмо, таємно викрав шість золотих та дві срібні каблучки. Після цього, утримуючи при собі викрадене у потерпілої майно, вони разом з ОСОБА_6 покинули місце вчинення злочину. Вказане майно він продав незнайомій особі, а отримані за нього грошові кошти витратив на власні потреби.

Окрім цього додав, що він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки, цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 25260 гривень 96 копійок визнає в повному обсязі, має намір відшкодувати завдані збитки.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд вказаного кримінального провадження без її участі, покарання обвинуваченому просила призначити на розсуд суду.

У зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину, у суду немає сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням висновку експерта стосовно вартості викраденого майна та матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Висновком експерта № 2739 від 29.07.2024 року встановлено, що ринкова вартість за ціною брухту НБУ золотої каблучки, жіночої, тонкої, у вигляді гілочки, без каміння, проба 585, вагою близько 1 гр., на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 19.02.2024 могла становити 1685,76 грн.; ринкова вартість за ціною брухту НБУ золотої каблучки, жіночої, широкої, з ажурною гранню, проба 585, вагою близько 3 гр., на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 19.02.2024 могла становити 5057,28 грн.; ринкова вартість за ціною брухту НБУ золотої каблучки, чоловічої, без каміння, проба 585, вагою близько 2 гр., на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 19.02.2024 могла становити 3371,52 грн.; ринкова вартість за ціною брухту НБУ срібної обручки, жіночої, без камінця всередині, проба 925, вагою близько 2 гр., на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 19.02.2024 могла становити 58,56 грн.; ринкова вартість за ціною брухту НБУ срібної обручки, жіночої, без каміння, дутої з малюком по металу, проба 925, вагою близько 3 гр., на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 19.02.2024 могла становити 87,84 грн. (т. 2, а.п. 74-82).

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 має ряд судимостей за вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності, які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, вчинив тяжкий злочин, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має законного та стабільного джерела доходу, під наглядом лікаря-нарколога або лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, усвідомив свою протиправну поведінку, має намір відшкодувати потерпілій завдані збитки.

Обставинами, які обтяжують покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, як стійко орієнтованого на антисуспільний спосіб життя та схильність до скоєння злочинів, які носять корисливий характер, його відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, беручи до уваги той факт, що заподіяна шкода не відшкодована, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності, ту обставину, що вказане кримінальне правопорушення пов`язано з отриманням прибутку незаконним шляхом, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та з цих підстав вважає за необхідне призначити йому покаранняв межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання суд враховує висновок Верховного Суду щодо застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України, сформований у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 лютого 2021 року (справа № 760/26543/17), відповідно до якого, якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально виконуються самостійно.

На момент розгляду вказаного кримінального провадження, вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 жовтня 2024 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, набрав законної сили та зберігає її, тому в даному випадку вирок, який суд ухвалює у даній справі, має виконуватись окремо.

Разом з ти, беручи до уваги, що вказане кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим до ухвалення вироку Шевченківським районним судом міста Запоріжжя від 05 березня 2025 року, яким останньому призначено реальне відбування покарання, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України та призначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань.

З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_4 утримається в ДУ «Криворізька виправна колонія (№ 80)» за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2025 року, тому рішення стосовно запобіжного заходу відносно останнього, не приймається.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_7 про стягнення майнової шкоди, завданої в результаті його злочинних дій на суму 25260 гривень 96 копійок підлягає задоволенню в повному обсязі у зв`язку з тим, що завдана шкода на вказану суму обвинуваченим повністю визнана та підтверджена доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України вирішити питання про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та за вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 05 березня 2025 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 14 травня 2024 року згідно з вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 05 березня 2025 року.

Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 жовтня 2024 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 25260 (двадцять п`ять тисяч двісті шістдесят) гривень 96 копійок.

Скасувати арешт майна, яке було вилучено 13 липня 2024 року під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, 1 каблучку з металу срібного кольору, яка має каст квадратної форми, вставка відсутня з маленькими білими камінцями, 1 каблучку з металу срібного кольору, яка має каст круглої форми без вставки з білими камінцями та 1 каблучки з металу срібного кольору з вставками чорного кольору, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2024 року (т. 2, а.п. 84-85).

Речові докази:

- DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження «Безпечне місто», розташованих за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 18-А та м. Запоріжжя ЗГТ «Автовокзал», який долучений до матеріалів даного кримінального провадження та перебуває в розпорядженні прокурора залишити у розпорядженні прокурора (т. 2, а.п. 83);

- одна обручка з металу білого кольору, яка передана на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області підлягає знищенню (т. 2, а.п. 86-87);

- одну обручку з металу срібного кольору без каміння всередині та одну обручку з металу срібного кольору з вставками чорного кольору, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити у потерпілої ОСОБА_7 за належністю (т. 2, а.п. 86, 88).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1