Провадження № 1-кс/643/5486/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Салтівського районного суду міста Харкова скаргу військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність службових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2025 до Салтівського районного суду міста Харкова через систему «Електронний суд» надійшла скарга військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Полтава щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, яка зареєстрована судом 29.09.2025.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що за фактом вчинення 29.09.2024 військовослужбовцем ОСОБА_3 дій, в яких вбачаються формальні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, військовою частиною НОМЕР_1 до ТУ ДБР у м. Полтаві 18.09.2025 направлено повідомлення від 08.09.2025 за вих. № 11894 про вчинене кримінальне правопорушення, яке отримана адресатом 18.09.2025 року.

Станом на час звернення до суду зі скаргою, командуванню військової частини НОМЕР_1 не відомо, про те, що відомості про кримінальне правопорушення, які зазначені у повідомленні, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Представник військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, у скарзі викладено клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник Другого слідчого відділу (з дислокацією в місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Полтава в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Неявка суб`єкту оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу встановив таке.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та посадових осіб.

Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчому судді, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною першою ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Відповідно до вимог ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову у визнанні потерпілим; рішення чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Кримінальний процесуальний кодекс однаково зобов`язує і слідчого, і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, вимог інших актів законодавства.

Слідчим суддею встановлено, що предметом розгляду скарги є зобов`язання уповноважену особу внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за повідомленням скаржника.

З матеріалів скарги встановлено, що військовою частиною НОМЕР_1 до ТУ ДБР у м. Полтаві 17.09.2025 направлено повідомлення від 08.09.2025 за вих. № 11894 про вчинене кримінальне правопорушення, яке отримана адресатом 18.09.2025 року.

Станом на час звернення до суду зі скаргою, військовій частині НОМЕР_1 не відомо, про те, що відомості про кримінальне правопорушення, які зазначені у повідомленні, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відтак, посадовими особами Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві допущено бездіяльність та порушення вимог ст. 214 КПК України.

При вирішенні питання про зобов`язання уповноважену особу внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, на підставі повідомлення військової частини НОМЕР_1 , слідчий суддя враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Реєстру та розпочати розслідування.

Згідно вимог ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а відмова слідчого, дізнавача або прокурора у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно зі ст. 303 КПК України може бути оскаржена до суду.

Відповідно до Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020, визначені строки внесення відомостей до Реєстру. Зокрема, відповідно до п. 1 глави 3 «Строки внесення відомостей до Реєстру» розділу 1 зазначеного Положення унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням таких строків: заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України.

При цьому, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела (п. 1 глави 1 розділу 2), повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України необхідною умовою внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

З доводів скарги слідує, що скаржник звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві із повідомленням про вчинення військовослужбовцем кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що станом на день розгляду скарги відомості за повідомленням військової частини НОМЕР_1 до ЄРДР не внесені.

Слідчий суддя, не вдаючись в оцінку доказів та з`ясування фактичних обставин справи, на даній стадії перевіряє, чи дійсно в повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки того чи іншого кримінального правопорушення, та враховує, що до компетенції слідчого не належить здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а законом передбачено лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Відтак, слідчий суддя вважає, що з огляду на викладені заявником факти у заяві про вчинення кримінального правопорушення, не можливо однозначно стверджувати про відсутність події чи складу кримінального правопорушення, натомість зазначені в заяві обставини, у тому числі відомості, що необхідні для встановлення особи чи її характеристики, мають бути отримані та перевірені органом досудового розслідування засобами кримінального процесу, шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.

За таких обставин та положень законодавства, що регулює спірні правовідносини, слідчий суддя доходить висновку, що скаргу військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність уповноваженої особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слід задовольнити.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність уповноважених (службових) осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням військової частини НОМЕР_1 від 08.09.2025 за № 11894 про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_3 кримінального правопорушення, відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4