УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваної ОСОБА_4 її захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 01.07.2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 01.07.2024 року відносно ОСОБА_4 .

Обставини вчинення кримінального правопорушення викладені прокурором письмово в клопотанні.

Прокурор звертається з клопотанням про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України у зв`язку з тим, що на даний час не сплили ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та просив суд задовольнити його, посилаючись на викладені доводи.

Захисник та підозрюваний не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 6 ст.199 КПК України,у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

04.03.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.2 ст. 203-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.12.2025 застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 250 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 757 000 гривень з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Так, строк покладених на ОСОБА_4 обов`язків закінчується 25.12.2025 року.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину, беручи до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання її винною у її вчиненні, кваліфікуючі ознаки інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, враховуючи характеризуючі дані підозрюваного, ризики передбачені п.п.1,3 ч.1, ст. 177 КПК України не зменшилися, а саме слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких, а саме ч. 2 ст. 203-2 КК України.

Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких ч. 2 ст. 203-2 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Підозрюваний неодружений, без дітей.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

А тому, з метою дотримання підозрюваною ОСОБА_4 певної процесуальної поведінки необхідно та доцільно продовжити строк дії покладених на нього ухвалою слідчого судді, обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Крім того, в цьому конкретному випадку, взявши до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що суспільний інтерес перебування підозрюваного під дією обов`язків, переважає над його особистим інтересом.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що продовження застосування обов`язків, передбачених ст.194 КПК України та обмеження прав підозрюваного, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

З врахуванням кількості матеріалів необхідних для ознайомлення стороні захисту в порядку ст.290 КПК України, вважаю для цього достатнім часу застосування запобіжного заходу до 22 січня 2026 року.

За таких обставин клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу слід задовольнити частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 199, 309, 369-372, 392-395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 01.07.2024 року відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків покладених на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, які були визначені в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 03.12.2025 року.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання ухвали.

Встановити строк дії ухвали слідчого судді до 22 січня 2026 року, включно.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1