Провадження №11-сс/991/670/25
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 жовтня 2025 року про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) від 03 жовтня 2025 року клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) про арешт майна задоволено, накладено арешт (із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися) на мобільні телефони: «iPhone 15», s/n НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 , «iPhone 8», s/n НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 , вилучені під час обшуку в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

На вказану ухвалу слідчого судді представником ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У клопотанні про поновлення строку представник посилається на те, що 03.10.2025 слідчим суддею оголошено резолютивну частину оскаржуваної ухвали, у судовому засіданні при оголошенні повного тексту ухвали ОСОБА_5 та його представник не були присутні, а повний текст ухвали отримано 12.10.2025, що позбавило представника можливості ознайомитись з мотивувальною частиною ухвали та подати апеляційну скаргу у строк, визначений процесуальним законодавством.

У апеляційній скарзі представник стверджує про наявність таких обставин.

Супровідний лист, яким надіслано копію оскаржуваної ухвали, датований 03.10.2025, однак це не відповідає дійсності, оскільки на ухвалі проставлено відмітку, що копія ухвали виготовлена 06.10.2025, а тому не могла бути надіслана 03.10.2025. Факт надсилання копії ухвали 06.10.2025 також підтверджується поштовими повідомленнями, а тому наявні підстави вважати про вчинення службового підроблення.

В ухвалі слідчий суддя зазначає відомості, що свідчать про повідомлення підозри як ОСОБА_8 , так і ОСОБА_5 , проте підозру не повідомлено жодній особі.

У клопотанні прокурора та в ухвалі слідчого судді не наведено докази, що підтверджують змову ОСОБА_8 та ОСОБА_5 щодо вимагання та надання неправомірної вигоди.

Слідчий суддя встановив порушення порядку розрахунків, яке не тягне за собою кримінального переслідування та кримінальної відповідальності.

Помилковим є висновок слідчого судді, що у ОСОБА_8 та його дружини ОСОБА_9 не вистачало доходів для придбання об`єктів нерухомості у ОСОБА_5 , загальною вартістю 2 556 886 грн, оскільки такий ґрунтується лише на даних його декларацій за 2021-2023 роки.

Договір про спільну діяльність з будівництва об`єкта «Військове містечко» від 04.08.2021 не є доказом вчинення злочину, оскільки підписаний не ОСОБА_8 , а іншою службовою особою, такий не міг та не може бути реалізований без отримання відповідного погодження з Міністерством оборони України та інших державних органів Кабінету Міністрів України, тобто він є нікчемним, а сам факт знаходження земельної ділянки поруч з військовою частиною НОМЕР_6 не підтверджує вимагання та надання неправомірної вигоди.

Також вказаний договір про спільну діяльність є лише наміром чогось і його укладено 04.08.2021, а квартиру дружині ОСОБА_8 продано лише 16.08.2021, та потім ще здійснено продаж 29.12.2021, 14.02.2022, 15.02.2022 ОСОБА_8 , тобто лише після підписання такого договору, а тому ці дії не охоплюються диспозицією ст. 368 КК України.

Ухвала слідчого судді містить відомості як про вимагання та отримання неправомірної вигоди ОСОБА_8 від ОСОБА_5 , так і про незаконне збагачення ОСОБА_8 , що є взаємовиключними правопорушеннями.

Прокурором не вказано, які саме конкретно докази є на мобільному телефоні «iPhone 15» щодо переписки, наявності фото та щодо земель Міністерства оборони України, а зроблено лише припущення, оскільки сам телефон випущено для продажу у вересні 2023 року, а події мали місце у 2021-2022 роках. В ухвалі зазначено про наявність телефону «iPhone 8», на якому також є інформація що цікавить орган досудового розслідування, а, враховуючи ту обставину, що вказані мобільні термінали пов`язані між собою, що дозволяє переносити інформацію з більш застарілої версії на новішу версію, і не виключається можливість копіювання інформації з мобільного терміналу «iPhone 8» на «iPhone 15», органу досудового розслідування достатньо накласти арешт на «iPhone 8».

Твердження слідчого судді, що мобільні телефони не є занадто вартісними, і такі обмеження не є обтяжливими для ОСОБА_5 , а наявну інформацію можна скопіювати з хмарного сховища у НАБУ, не відповідає дійсності, оскільки для придбання іншого мобільного терміналу потрібно знову затратити значну суму коштів. НАБУ не надало можливості скопіювати таку інформацію, як під час обшуку, після проведення обшуку, так і на даний час.

Органом досудового розслідування не надано копію клопотання ОСОБА_5 , а також останнього не було повідомлено про день його слухання, при цьому в клопотанні не ставиться питання про його розгляд без власника майна. У задоволенні клопотання представника про відкладення судового засідання з можливістю ознайомитися з матеріалами справи слідчим суддею відмовлено, що не дало можливості належним чином підготуватися до судового засідання та надати свої заперечення. Клопотання представником було отримано за декілька хвилин до початку слухання справи на електронну адресу, що не дало можливості ознайомитися в повному обсязі з його текстом, що також свідчить про позбавлення ОСОБА_5 доступу до правосуддя.

Просить ухвалу слідчого судді ВАКС від 03.10.2025 скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про арешт майна задовольнити частково та накласти арешт на мобільний телефон «iPhone 8».

ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибув, про поважність причин неприбуття суд не повідомив.

Згідно із ч. 4 ст. 405 КПК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, а тому апеляційна скарга розглядається без участі вказаної особи.

У судовому засіданні представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, посилаючись на доводи, наведені в ній, прокурор САП ОСОБА_7 заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника, прокурора САП, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання представника про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задовольнити, а апеляційну скаргу визнати необґрунтованою.

Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення (п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України).

Пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду (ч. 1 ст. 117 КПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що представником ОСОБА_6 апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді ВАКС від 03.10.2025 сформовано в системі «Електронний суд» 12.10.2025, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження, оскільки останнім днем такого оскарження було 08.10.2025.

Отримання представником ухвали слідчого судді 12.10.2025 свідчить, що останній, на момент спливу строків апеляційного оскарження, не був обізнаний з мотивами оскаржуваного рішення, що перешкодило обґрунтувати вимоги апеляційної скарги та подати її у встановлений законом строк.

А тому, колегія суддів вважає, що наявні поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим, строк на оскарження ухвали слідчого судді слід поновити.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді в межах поданої апеляційної скарги представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 .

У цьому провадженні встановлено такі обставини.

Національним антикорупційним бюро України (далі - НАБУ) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 29.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбачено ч. 4 ст. 368 КК України.

За версією органу досудового розслідування наявні обставини, які свідчать про можливе одержання ОСОБА_8 , як службовою особою, неправомірної вигоди у 2021-2022 роках від ОСОБА_5 за вчинення дій з використанням службового становища щодо укладання та подальшого виконання договору про спільну діяльність з будівництва об`єкта «Військове містечко» на земельній ділянці :04:007:002.

Ухвалою слідчого судді ВАКС від 11.09.2025 року прокурорам групи прокурорів та детективам НАБУ надано дозвіл на проведення обшуку будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває у фактичному володінні ОСОБА_5 .

На підставі ухвали слідчого судді від 11.09.2025 детективами проведено обшук за вищевказаною адресою та вилучено майно, яке в подальшому, на підставі постанови детектива НАБУ від 01.10.2025, визнано речовими доказами, зокрема мобільні телефони Iphone 8 та Iphone 15.

Прокурор САП звернувся до слідчого судді з клопотання про накладення арешту на майно.

Постановляючи оскаржувану ухвалу слідчий суддя дійшов таких висновків:

-існує обґрунтована підозра про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України;

-наявні достатні підстави вважати, що існує можливість використання такого майна як доказу у кримінальному провадженні і воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України;

-накладення арешту є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження; обмеження прав та законних інтересів власника майна не є занадто обтяжливими для нього.

Висновки слідчого судді відповідають положенням закону та встановленим обставинам, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України).

Слідчий суддя дійшов висновку, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, тобто такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком, оскільки такий обґрунтований дослідженими документами та іншими матеріалами клопотання, зокрема: витягом з ЄРДР; копією ухвали ВАКС про надання дозволу на проведення обшуку від 11.09.2025; копією протоколу обшуку від 30.09.2025; копією повідомлення про вчинення злочину від 18.10.2024; копіями протоколів допиту свідків; копіями декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_8 ; копіями довідок, договорів про пайову участь, про спільну діяльність з будівництва, про надання послуг щодо юридичного супроводу в процесі виділення, підготовки документів на проведення конкурсу та забудову земельної ділянки; копією висновку НАЗК; копією протоколу огляду від 01.10.2025; копією постанови про визнання речовими доказами від 01.10.2025; копією постанови про призначення комплексної судової комп`ютерно-технічної експертизи та експертизи електронних комунікацій від 02.10.2025.

Посилання представника в апеляційній скарзі, що в ухвалі слідчий суддя зазначив відомості, що свідчать про повідомлення підозри ОСОБА_8 і ОСОБА_5 , встановив порушення порядку розрахунків, дійшов висновку, що у ОСОБА_8 та його дружини ОСОБА_9 не вистачало доходів для придбання об`єктів нерухомості у ОСОБА_5 загальною вартістю 2 556 886 грн, та, що ухвала слідчого судді містить відомості як про вимагання та отримання неправомірної вигоди ОСОБА_8 від ОСОБА_5 , так і про незаконне збагачення ОСОБА_8 , що є взаємовиключними правопорушеннями, колегія суддів вважає безпідставним, так як з тексту оскаржуваної ухвали вбачається, що всі перелічені обставини стосуються викладу змісту клопотання прокурора про арешт майна, однак такі не є встановленими слідчим суддею обставинами та його висновками.

Твердження в апеляційній скарзі про відсутність доказів, що підтверджують змову ОСОБА_8 та ОСОБА_5 щодо вимагання та надання неправомірної вигоди, а також аналіз договору про спільну діяльність з будівництва об`єкта «Військове містечко» від 04.08.2021 не може прийматись до уваги, оскільки такі не спростовують обставин, викладених в копії повідомлення про вчинення злочину від 18.10.2024, копіях протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які беззаперечно підтверджують обґрунтованість підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.

Твердження представника в апеляційній скарзі про відсутність конкретизації доказів, наявних в мобільному телефоні «iPhone 15» щодо переписки, наявності фото та щодо земель Міністерства оборони України, колегія суддів вважає безпідставним.

Так, відповідно до протоколу обшуку від 30.09.2025, у ході обшуку житла ОСОБА_5 виявлено два мобільні телефони: «iPhone 15» та «iPhone 8», від яких ОСОБА_5 надав пароль для подолання системи логічного захисту. Під час огляду вмісту мобільного телефону «iPhone 15» було встановлено наявність облікового запису « ОСОБА_12 ». Крім того, у додатках «WhattsApp», «Viber» віднайдено листування з такими абонентами: « ОСОБА_13 » НОМЕР_7 ; « ОСОБА_13 » НОМЕР_8 »; « ОСОБА_14 НОМЕР_9 »; « ОСОБА_8 НОМЕР_10». Переглядом вказаного листування встановлено факти обговорення обставин, пов`язаних із будівництвом багатоквартирного житлового будинку на землях Міністерства оборони України, розташованому у м. Львові. Також, переглядом «Фототеки» встановлено файли з зображеннями, пов`язаними з будівництвом, за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 38, а також копію договору про спільну діяльність від 16.08.2021 (т. 2 а. с.18-19).

Посилання у апеляційній скарзі, що арешт мобільних телефонів є обтяжливим для ОСОБА_5 , колегія суддів не приймає до уваги.

Із положень ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції вбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу в права осіб повинне забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (п.69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23.09.1982 у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції»). Тобто повинне існувати обґрунтоване співвідношення між засобами, що застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти.

Оскільки досудове розслідування здійснюється за ч. 4 ст. 368 КК України, тобто особливо тяжкого злочину, враховуючи обставини вчиненого злочину, слід визнати, що арешт майна, яке перебуває у власності ОСОБА_5 забезпечує справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, відповідає принципу розумності, є співрозмірним, виходячи із завдань кримінального провадження, і не покладає індивідуальний та надмірний тягар на власників.

Крім того, твердження в апеляційній скарзі про вартість телефона «iPhone 15» 2023 року випуску нічим не підтверджено та явно не відповідає загальновідомим цінам на вживані телефони.

Колегія суддів звертає увагу, що на підставі ч. 2 ст. 174 КПК України власник майна не побавлений права заявити клопотання про скасування арешту майна.

Відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_5 повідомлений про розгляд клопотання прокурора 02.10.2025, його представник в судовому засіданні 03.10.2025 клопотання про ознайомлення з матеріалами клопотання та відкладення його розгляду не подавав, що вбачається з журналу судового засідання від 03.10.2025.

А відтак, нема підстав вважати, що слідчим суддею порушено право власника майна на доступ до суду.

Твердження в апеляційній скарзі про імовірне службове підроблення, колегія суддів вважає неспроможним, оскільки невідповідність дати, вказаної в супровідному листі, даті виготовлення копії ухвали, свідчить лише про затримку виготовлення копії рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя наклав арешт на майно з дотриманням приписів ст. ст. 170-173 КПК України, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити представнику ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_6 строк апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 жовтня 2025 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 жовтня 2025 року - без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3