Номер провадження: 11-сс/813/1496/25
Справа № 497/1621/25 1-кс/497/561/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 18.07.2025 року про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні №0000068 від 07.09.2022 року,

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 в кримінальному проваджені №0000068 від 07.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна під час огляду місця події 08.07.2025 року на земельній ділянці, розташованій за адресою: Одеська область, Болградський район, поблизу с. Веселий Кут (кадастровий номер :01:004:0057, загальною площею 477,3405 га), а саме:

- комбайна зернозбирального, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки «JOHN DEERE 9779 STS», 2010 року випуску, під керуванням ОСОБА_8 , власник ОСОБА_9 ,

- автомобіля марки «КАМАЗ» 55102, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1988 року випуску, під керуванням ОСОБА_10 , власник ОСОБА_11 , з причепом марки «ЗАП 8551», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власник ОСОБА_12 .

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на відсутність правових підстав для застосування арешту майна.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та накласти арешт на вказане майно, із забороною їх відчуження та розпорядження.

Прокурор посилається на існування в кримінальному провадженні підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна на вказану техніку, з метою її збереження як речових доказів.

Іншими учасниками кримінального провадження ухвала слідчого судді оскаржена не була.

Прокурор, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду в судове засідання не з`явилася, надіслала клопотання про участь в режимі відео конференції з використанням власних технічних засобів, однак 03.09.2025 року відео конференційний зв`язок не вийшла.

За наведених обставин, відповідно до ч.4 ст.405, ст.422 КПК України, апеляційний розгляд проведено за відсутності прокурора.

В умовах воєнного стану, колегія суддів вважає, що відсутня нагальна потреба очікувати на волевиявлення учасників судового розгляду бажання на прибуття до суду, оскільки це може становити загрозу для вказаних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача; вислухавши представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухвали слідчого судді, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апелянта, колегія суддів виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Зокрема положення ст. 2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, а саме: захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень; охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як убачається з матеріалів судової справи СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000068 від 07.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 15.06.2022 року, невстановленою групою осіб здійснено самовільне зайняття земельних ділянок земель оборони загальною площею близько 146 га, в межах військового містечка № НОМЕР_4 , розташованого за адресою: Одеська область, Болградський район, поблизу с. Веселий Кут (кадастровий номер :01:004:0057 загальною площею 477,3405 га) шляхом їх оброблення та засіяння сільськогосподарськими культурами без згоди Міністерства оборони України, що враховуючи площу самовільно зайнятих земельних ділянок, завдало істотної шкоди їх законному володільцю.

Подальшим досудовим розслідуванням встановлено, що 03.07.2025 Білгород-Дністровською КЕЧ району проведено чергове обстеження території військового містечка № 5 за адресою: Одеська область, Болградський район, поблизу с. Веселий Кут (за межами населених пунктів), яка відповідно до відомості наявності на використання земельних ділянок перебуває на обліку Білгород-Дністровської КЕЧ району.

Зафіксовано наявність зростання сільськогосподарських культур та проведення сільськогосподарських робіт на земельній ділянці з кадастровим номером :01:004:0057, яка є предметом досудового розслідування № 0000068 від 07.09.2022, про що на виконання пункту 3 розділу V Інструкції, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 16.01.2024 № 26/нм, складено «Акт про виявлення факту самовільного зайняття/неправомірного вилучення земельної ділянки».

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, розташовану за адресою: Одеська область, Болградський район, поблизу с. Веселий Кут (за межами населених пунктів) кадастровий номер :01:004:0057, призначена для потреб оборони. Категорія земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення. Вид цільового призначення земельної ділянки: 15.01 Для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України. Інформація про зареєстроване право власності в Державному земельному кадастрі відсутня, загальна площа земельної ділянки 477,3405 га.

Землі надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, визнаються землями оборони (стаття 1 Закону України «Про використання земель оборони»).

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав, за Міністерством оборони України зареєстровано право власності на земельну ділянку розташовану за адресою: Одеська область, Болградський район, поблизу с. Веселий Кут (за межами населених пунктів) кадастровий номер :01:004:0057, загальною площею 477,3405 га.

З метою встановлення правомірності та законності збору сільськогосподарської культури «ячменю» та в цілому факту користування вказаною земельною ділянкою, що належить Міністерству оборони України, 08.07.2025 року в період з 19:17 год. по 20:32 год. проведено огляд земельної ділянки, розташованої за географічними координатами 46.053;29.246, 46056;29247, нижня точка 46,059;29,259, 46062;29263, середня точка 46,0576041, 29,249.6881, площею 77,6 га.

Під час огляду на вищевказаній земельній ділянці було виявлено комбайн зернозбиральний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки «JOHN DEERE 9779 STS», 2010 року випуску, під керуванням ОСОБА_8 .

Згідно наданого ОСОБА_8 свідоцтва про реєстрацію автомобіля НОМЕР_5 від 07 травня 2024 року, комбайн марки «JOHN DEERE 9779 STS», 2010 року випуску зареєстровано за ОСОБА_13 .

Також, органом досудового розслідування виявлено автомобіль марки «КАМАЗ» 55102, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1988 року випуску, під керуванням ОСОБА_10 .

Згідно наданого ОСОБА_10 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 30 липня 1998 року, автомобіль «КАМАЗ» 55102, з реєстраційним номером НОМЕР_2 , 1988 року випуску зареєстровано за ОСОБА_11 , з причепом марки «ЗАП 8551», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Протоколом огляду місця події від 08.07.2025 року зафіксовано факт збору сільськогосподарської культури «ріпака», наявну на місці сільськогосподарську техніку, а саме комбайн зернозбиральний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки «JOHN DEERE 9779 STS», 2010 року випуску, під керуванням ОСОБА_8 та автомобіль марки «КАМАЗ» 55102, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1988 року випуску, з причепом марки «ЗАП 8551», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_10 , які були вилучені.

Огляд місця події проводився за участю ОСОБА_14 , яка пояснила, що вона має короткостроковий договір, який ФГ «Кріден» уклало 01.12.2021 року з Тарутинською селищною радою Болградського району Одеської області, та який кожен рік продовжується. На підставі вищевказаного договору вона має законні підстави на користування вищевказаною земельною ділянкою сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

09.07.2025 року постановою слідчого вилучене під час огляду місця події майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Прокурор звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, яке мотивоване необхідністю збереження речових доказів.

Оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна.

Ухвалюючи рішення слідчим суддею враховано, що протоколом огляду місця події від 08.07.2025 року зафіксовано факт збору сільськогосподарської культури «ріпака» з використанням техніки, а саме комбайну зернозбирального, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки «JOHN DEERE 9779 STS», 2010 року випуску, та автомобілю марки «КАМАЗ» 55102, з реєстраційним номером НОМЕР_2 , 1988 року випуску, з причепом марки «ЗАП 8551», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Однак, в протоколі огляду, в графі «виявлене під час огляду вилучено:» відсутні відомості, що сільськогосподарська техніка вилучалася, а відтак вона не набула статусу тимчасово вилученого майна.

Також слідчим суддею зазначено, що прокурор не змогла пояснити місце перебування даної техніки на день розгляду клопотання, не довела правові підстави для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, хоча наполягала, що вказана техніка є речовими доказами в кримінальному провадженні, втім, що саме ці докази можуть довести чи підтвердити, не обґрунтувала.

Одночасно, слідчим суддею надано оцінку доказам, які на обґрунтування заперечень надано орендарем земельної ділянки ОСОБА_14 , а саме:

- інформації сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» про реєстрацію 18.04.2025 року права постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:004:0057 площею 477.3405 за Міністерством оборони України, власник Одеська обласна державна адміністрація;

- рішенню Одеської обласної ради від 16.04.2021 року №137-VІІІ «Про деякі питання земельних правовідносин, згідно якого прийнято рішення рекомендувати сільським, селищним, міським радам: - вжити заходів із запобігання рейдерському захопленню земель сільськогосподарського призначення комунальної та державної форм власності, які не зареєстровані у Державному земельному кадастрі і розташовані на їх територіях шляхом укладення у 2021 році короткострокових договорів на використання таких земель;

- рішенню Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області від 15.07.2021 року за №722-VІІІ, яким вирішено вжити заходів із запобігання рейдерському захопленню земель сільськогосподарського призначення комунальної та державної форм власності, які не зареєстровані у Державному земельному кадастрі і розташовані на їх територіях шляхом укладення у 2021 році короткострокових договорів на використання таких земель… Доручено Тарутинському селищному голові ОСОБА_15 укладати у 2021 році короткострокові договори на використання земель на такі земельні ділянки без розгляду на сесіях селищної ради;

- договіру короткострокової оренди землі №42 від 01.12.2021 року укладений між Тарутинським селищним головою Одеської області та Фермерським господарством «Кріден» на земельну ділянку загальною площею 77.6 га терміном з 01.11.2021 року по 31.10.2022 року. Визначено орендну плату у грошовій формі на рахунок Тарутинської селищної ради;

- додатковій угоді №1 від 01.10.2022 року, якою внесено зміни до договору короткострокової оренди землі №42 від 01.12.2021 року, п.6 щодо орендної плати викладено в новій редакції;

- додатковій угоді №8/н від 29.12.2022 року, якою внесено зміни до договору короткострокової оренди землі №42 від 01.12.2021 року у розділ «Строк дії договору» пункт 5 викладено в новій редакції: договір укладено терміном з 01.01.2022 року до 31.12.2023 року;

- листу від 11.09.2024 року за №1882/01-07, яким Тарутинська селищна рада Болградського району Одеської області повідомила ФГ «Кріден», що у зв`язку з воєнним станом та відповідно до Закону України №2145-ІХ від 24.03.2022 року, договір короткострокової оренди №42 від 01.12.2021 року вважається автоматично продовженим;

- листу від 28.02.2025 року за №195/01-34, яким Тарутинська селищна рада Болградського району Одеської області повідомила ФГ «Кріден», що у зв`язку з воєнним станом та відповідно до Закону України №2145-ІХ від 24.03.2022 року, договір короткострокової оренди №42 від 01.12.2021 року вважається автоматично продовженим;

- договору про надання послуг №07-07/2025 від 07.07.2025 року, укладеному ФГ «Кріден» та ФОП ОСОБА_13 на послуги зернозбирального комбайну із скошування та обмолоту (збирання врожаю) сільськогосподарської культури ріпак на площі 38.5868 га. Власною збиральною технікою, та з використанням паливно-мастильних матеріалів виконавця;

- свідоцтву серії НОМЕР_5 , відповідно до якого комбайн зернозбиральний реєстраційний номер 47818ВХ марки John Deer 9770 STS, 2010 року випуску, належить ОСОБА_13 ;

- цивільно-правовому договору №1 від 07.07.2025 року укладеному між Фермерським господарством «Кріден» та ФОП ОСОБА_10 про надання послуг по збиранню врожаю сільськогосподарської культури ріпак на площі 38.5868 га за допомогою транспортного засобу та з використанням паливно-мастильних матеріалів виконавця;

- свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , відповідно до якого власником т/з Камаз 55102, 1988 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_11 , яким фактично користується ОСОБА_10 ;

- свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , відповідно до якого спеціалізований причеп, д.н.з. НОМЕР_3 належить ОСОБА_12 який перебуває в користуванні ОСОБА_10 ;

- податковій декларації з плати за землю (земельний податок) та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2022 рік, за 2023 рік, за 2024 рік, за 2025 рік, відповідно до яких платник ФГ «Кріден»; витяг про реєстрацію в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб підприємців ФГ «Кріден»; статут ФГ «Кріден»; та протокол №2 загальних зборів учасників ФГ «Кріден» від 01.10.2024 року, яким надано ОСОБА_14 право представляти інтереси ФГ «Кріден».

Також слідчий суддя зазначив про неврахування прокурором розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб ФОП ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , які є власником та користувачем сільськогосподарської техніки, надають послуги орендарям земельних ділянок зі збору врожаю та не мають фактично відношення до кримінального правопорушення, що розслідується за фактом самовільного зайняття земельної ділянки.

Слідчий суддя врахував, що арешт сільськогосподарської техніки призведе до перешкоджання підприємницької діяльності третіх осіб ОСОБА_13 та ОСОБА_10 . Крім того, що не встановлено підстав, які б вказували на те, що власник майна ОСОБА_13 та користувач майна ОСОБА_10 можуть сприяти приховуванню, пошкодженню, псуванню, зникненню, втраті, знищенню чи перетворенню належного їм майна.

Врахувавши наведені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що сільськогосподарська техніка, яка була на місці події не містить на собі слідів кримінального правопорушення та не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не набута кримінально протиправним шляхом, а тому не відповідає критеріям речових доказів в розумінні ст.98 КПК України. Також слідчий суддя зазначив про відсутність необхідності проведення в ході досудового розслідування відповідних експертних досліджень вказаної техніки, що свідчить про відсутність підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Також слідчим суддею враховано, що присутня на місці події ОСОБА_14 підтвердила, що саме ФГ «Кріден» користувалося земельною ділянкою площею 77.6 га на підставі договору короткострокової оренди земельної ділянки №42 від 01.12.2021 року, який декілька разів пролонгувався, що саме ФГ «Кріден» засіяло цю земельну ділянку сільськогосподарською культурою «ріпак» та саме ФГ «Кріден» зібрало врожай «ріпака».

Оцінивши доводи апеляційної скарги та матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність прокурором наявності підстав для накладення арешту на вказане майно.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя.

Відповідно до вимог п.7 ч.2 ст.131 КПК один із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

За змістом ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Процедура вирішення питання про накладення арешту на майно визначена ст.171 КПК.

Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Таким чином, якщо закон визначив, що клопотання слідчого/прокурора про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам ст.171 КПК, орган досудового розслідування та прокурор повинні неухильно дотримуватися визначених законом вимог.

Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого/прокурора про накладення арешту повинно відповідати вимогам статті 171 КПК, то прокурор повинен неухильно їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК у клопотанні слідчого або прокурора повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, тобто правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується з статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, вказаних вимог кримінального процесуального законодавства щодо клопотання про накладення арешту прокурором дотримано не було.

Колегія суддів звертає увагу, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та може бути застосований лише в порядку та на підставах визначених кримінальним процесуальним законодавством.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проводиться за ч.2 ст.197-1 КК України.

Самовільне зайняття земельної ділянки є кримінальним правопорушенням із матеріальним складом, який вважається закінченим з того моменту, коли особа фактично заволоділа земельною ділянкою або розпочала її протиправну експлуатацію (освоєння), завдавши цим власнику земельної ділянки або її законному володільцю значної шкоди. Кількісний аспект цієї ознаки (шкоди) дозволяє відмежувати злочинне самовільне зайняття земельної ділянки без обтяжуючих обставин від відповідного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи клопотання прокурора про існування підстав для накладення арешту на сільськогосподарську техніку виявлену під час огляду місця події, оскільки клопотання не містить належного обґрунтування підстав та мети накладення арешту на майно, а також те, що відповідно до ст.ст. 84, 98 КПК майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, суд вважає, що ініціювання прокурором питання про накладення арешту на майно, яке було виявлене під час огляду місця події 08.07.2025 року згідно переліку в клопотанні, не відповідає положенням Конституції України, кримінального процесуального закону України та практиці Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика ЄСПЛ, найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до ЄСПЛ забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Крім того, ЄСПЛ, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь.

ЄСПЛ вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення ЄСПЛ від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що на день розгляду слідчим суддею клопотання та апеляційного перегляду оскарженої ухвали, відсутні підстави для застосування обмежувальних заходів до майна, виявленого під час огляду місця події 08.07.2025 року та зазначеного в клопотанні.

Істотних порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування оскарженої ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 18.07.2025 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про арешт вилученого майна в кримінальному провадження №0000068 від 07.09.2022 року, на підставі протоколу огляду місця події 08.07.2025 року, на земельній ділянці, розташованій за адресою: Одеська область, Болградський район, поблизу с.Веселий Кут (кадастровий номер :01:004:0057, загальною площею 477,3405 га), залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4