ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні без технічної фіксації в спрощеному провадженні без виклику учасників кримінальне провадження №0000371, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 вересня 2025 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася с. Івашкове Верхньодніпровського район Дніпропетровської області, маюча середню спеціальну освіту, заміжню, офіційно не працевлаштована, маюча на утриманні 2 неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживаюча за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судима, обвинувачена у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України -

ВСТАНОВИВ:

У ході досудового розслідування встановлено, що 06 вересня 2025 року близько 23 години 35 хвилин, ОСОБА_3 перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_6 , з якою у неї виник словесний конфлікт.

В ході конфлікту у ОСОБА_3 на ґрунті неприязних відносин виник намір, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний намір, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в безпосередній близькості навпроти ОСОБА_6 , здійснила один удар правою ногою у живіт ОСОБА_6 , після чого подряпала нігтями обличчя останньої, в скроневій та лобній частині голови, а також ОСОБА_3 кілька разів хапала за руки ОСОБА_6 , що призвело до спричинення тілесних ушкоджень.

В результаті умисних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: 4-х в лобній області по центру та в лобно- скроневій області зліва з переходом на волосисту частину голови; синця на задній поверхні правого передпліччя на межі середньої та нижньої третини; 2-х внутрішньо-шкіряних крововиливів на передній поверхні лівого ліктьового згину, що відповідно до висновку експерта «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачена, представлена захисником, беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєному кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.125 КК України спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого буде покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100,110,124,349,368,373-374,376,392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити покарання у виді штрафу у дохід держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1