Справа № 307/4443/25
Провадження № 1-кп/307/327/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 рокум. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6

її законного представника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , України, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, 30 вересня 2025 року, близько 09 години, маючи у власності та постійному користуванні транспортний засіб: мотоцикл марки «Geon» моделі «Dakar GNS 300», не зареєстрованого у встановленому законом порядку, проявив злочинну самовпевненість та, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча міг і повинен був їх передбачити, як особа, яка відповідно до п.2.2. Правил дорожнього руху України використовує транспортний засіб: мотоцикл марки «Geon» моделі «Dakar GNS 300», не зареєстрований у встановленому законом порядку, тобто будучи відповідальним за експлуатацію зазначеного транспортного засобу, достовірно знаючи, що його неповнолітній внук ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не отримував посвідчення водія, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», а отже не є водієм, як це передбачено вимогами п.1.10 Правил дорожнього руху, оскільки, всупереч вимог п.2.9«г» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «Водію забороняється: передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним...», передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, допустив свого неповнолітнього внука ОСОБА_8 на його ж прохання до керування мотоциклом марки «Geon» моделі «Dakar GNS 300», не зареєстрованого у встановленому законом порядку, а саме: шляхом усної згоди передав на прохання свого неповнолітнього внука ОСОБА_8 керування йому вищевказаним мотоциклом, шляхом передачі ключів від зазначеного мотоцикла та усної згоди на керування цим мотоциклом. У подальшому, близько 09 години 30 хвилин, 30 вересня 2025 року, неповнолітній водій ОСОБА_8 , керуючи технічно справним мотоциклом марки «Geon» моделі «Dakar GNS 300», не зареєстрованим у встановленому законом порядку, проїжджаючи по вулиці Перемоги в селі Лази Тячівського району Закарпатської області України, здійснив з`їзд на подвір`я Лазівського ліцею, що в селі Лази, вулиця Перемоги, №177 Тячівського району Закарпатської області України, де продовживши рух в напрямку адміністративної будівлі ліцею, маючи можливість оцінити дорожню обстановку, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалася, порушуючи вимоги п.п.1.7; 2.3; 12.1; 12.3; 12.4 та 1.10 (в частині тлумачення поняття «небезпека для руху» та «дорожня обстановка») Правил дорожнього руху України, несвоєчасно застосував екстрене гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху та допустив зіткнення з пішоходом: неповнолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка йшла пішки на подвір`ї Лазівського ліцею в попутному напрямку. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітня ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді крайового перелому великогомілкової кістки зі зміщенням, епіфізіолізу дистального метаепіфіза правої великогомілкової кістки, які відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так-як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 21-го дня. Невиконання ОСОБА_9 , як власником транспортного засобу мотоцикла марки «Geon» моделі «Dakar GNS 300», без реєстраційних номерних знаків, вимог пунктів 1.10; 2.2; 2.9«г» Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, а саме: внаслідок допуску ним неповнолітнього ОСОБА_8 до керування вищезазначеним транспортним засобом потерпіла ОСОБА_6 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Органом досудового розслідування ці дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст.287 КК України як допуск особою, відповідальною за експлуатацію транспортного засобу, до керування транспортним засобом особи, яка не має права на керування транспортним засобом, якщо це спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та подав суду клопотання, в якому просить кримінальне провадження щодо нього закрити та звільнити його від кримінальної відповідальності за ст.287 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілою.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 , її законний представник ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечили щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, у зв`язку з їх примиренням та просили також закрити кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.287 КК України, у зв`язку з їх примиренням, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого вони не мають.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст.287 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та закриття кримінального провадження щодо нього.

Беручи до уваги наведене, враховуючи думку прокурора, який вважає за можливе клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити, інших учасників провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У відповідності до ст.12 КК України злочин, передбачений ст. 287 КК України є необережним нетяжким злочином.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ст. 286 ч.4 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити та звільнити обвинуваченого його від кримінальної відповідальності за ст.287 КК України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що він вперше вчинив злочин, який належить до необережного нетяжкого злочину, свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, відшкодував зі свого боку потерпілій заподіяну шкоду, примирився з потерпілою.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальних витрат не має.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288, 371 КПК України, ст.46 КК України, суд,

У Х В А Л И В :

На підставі ст. 46 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, - закрити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальних витрат не має.

Речові докази відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено та оголошено 26 грудня 2025 року.

Головуючий ОСОБА_1