Справа № 461/9534/25
Провадження № 1-кс/461/7190/25
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

24.11.2025 слідча суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000246 від 17.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Слідча звернулася до слідчої судді зі вказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000246 від 17.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи лікарем - профпатологом та головуючим членом експертної команди оцінювання повсякденного функціонування особи (ЕКОПФО) державного некомерційного підприємства «Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького» щодо розгляду справи з оцінювання повсякденного функціонування особи ОСОБА_7 , тобто будучи службовою особою, наділеною організаційно розпорядчими та адміністративно господарськими функціями, діючи умисно, за попередньою з мовою групою осіб із невстановленими досудовим розслідуванням особами, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та протиправного збагачення, використовуючи надане їй службове становище, 18.11.2025 вимагала, а 20.11.2025 близько 16:40 год., перебуваючи на сходовій клітці 2 го поверху профпатологічного відділення «Університетська лікарня» філія державного некомерційного підприємства «Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького» за адресою: м. Львів, вул. Чернігівська, буд. 7, одержала від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 2000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 20.11.2025 становило 84 251, 4 гривні, за вчинення дій в інтересах ОСОБА_7 із використанням свого службового становища, а саме - за прийняття рішення експертної команди оцінювання повсякденного функціонування особи про продовження йому ІІІ-ї групи інвалідності та встановлення більшого відсотку втрати працездатності.

Так, ОСОБА_6 , будучи лікуючим лікарем профпатологом ОСОБА_7 та головуючим лікарем по розгляду справи з оцінювання повсякденного функціонування особи ОСОБА_7 , розгляд якої здійснювала експертна команда оцінювання повсякденного функціонування особи (ЕКОПФО) державного некомерційного підприємства «Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького», 18.11.2025 близько 15:00 год., перебуваючи на другому поверсі профпатологічного відділення «Університетська лікарня» філія державного некомерційного підприємства «Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького» за адресою: м. Львів, вул. Чернігівська, буд. 7, під час розмови з ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, висловила йому протиправну вимогу щодо надання неправомірної вигоди за прийняття рішення експертної команди оцінювання повсякденного функціонування особи державного некомерційного підприємства «Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького» про продовження йому ІІІ-ї групи інвалідності та збільшення відсотку втрати працездатності.

У подальшому, ОСОБА_7 , будучи поставленим в умисно створені ОСОБА_6 умови, за яких він вимушений був надати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливих наслідків щодо своїх прав і законних інтересів, а саме прийняття рішення експертною командою оцінювання повсякденного функціонування особи (ЕКОПФО) державного некомерційного підприємства «Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького» про відмову у продовженні йому групи інвалідності, погодився на таку протиправну вимогу.

Так, ОСОБА_7 , 20.11.2025 близько 16:40 год., перебуваючи на сходовій клітці 2 го поверху профпатологічного відділення «Університетська лікарня» філія державного некомерційного підприємства «Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького» за адресою: м. Львів, вул. Чернігівська, буд. 7, на виконання протиправної вимоги ОСОБА_6 , передав, а остання діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою з мовою групою осіб із невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, з використанням свого службового становища, одержала неправомірну вигоду в сумі 2000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 20.11.2025 становило 84 251, 4 гривні, за прийняття рішення експертною командою оцінювання повсякденного функціонування особи державного некомерційного підприємства «Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького» про продовження йому ІІІ-ї групи інвалідності та встановлення більшого відсотку втрати працездатності.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням свого службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної виоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Встановлено, що у власності ОСОБА_5 є така нерухомість, а саме:

- квартира, та місце в підземній автостоянці, загальною площею 66,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер: 040);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:002:0006, площею 0,241 га (реєстраційний номер: 255);

- житловий будинок, загальною площею 79,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:002:0005, площею 0,1138 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:002:0003, площею 0,1862 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:002:0002, площею 0,1216 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:001:0028, площею 0,1672 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:001:0006, площею 0,0762 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:001:0004, площею 0,0946 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:001:0003, площею 0,1098 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:001:0002, площею 0,0473 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:001:0001, площею 0,0713 га (реєстраційний номер: 255).

Враховуючи те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна, та те, що у разі визнання її винною у вчиненні інкрімінованого їй кримінального правопорушення, вказане рухоме майно підлягатиме конфіскації, просить клопотання задовольнити.

Слідча у судове засідання не з`явилася, у клопотанні просить розглядати клопотання без її участі та без участі прокурора.

З метою забезпечення арешту майна, слідча суддя вважає за можливе в порядку ч.2 ст.170 КПК України, проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідча суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню за таких обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Окрім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Як встановила слідча суддя, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000246 від 17.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

21.11.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Ясіночка, Турківського р-ну, Львівської обл., громадянці України, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Так, згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, у власності ОСОБА_5 є така нерухомість, а саме:

- квартира, та місце в підземній автостоянці, загальною площею 66,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер: 040);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:002:0006, площею 0,241 га (реєстраційний номер: 255);

- житловий будинок, загальною площею 79,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:002:0005, площею 0,1138 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:002:0003, площею 0,1862 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:002:0002, площею 0,1216 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:001:0028, площею 0,1672 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:001:0006, площею 0,0762 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:001:0004, площею 0,0946 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:001:0003, площею 0,1098 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:001:0002, площею 0,0473 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:001:0001, площею 0,0713 га (реєстраційний номер: 255);

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У свою чергу, ч. 2 ст. 96-2 КК України передбачає, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Матеріали справи свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна та забезпечення подальшої спеціальної конфіскації, а слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі вищевикладеного, клопотання слідчої про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідча суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

1. Клопотання задовольнити.

2. Накласти арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання на майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), а саме:

- квартира, та місце в підземній автостоянці, загальною площею 66,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер: 040);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:002:0006, площею 0,241 га (реєстраційний номер: 255);

- житловий будинок, загальною площею 79,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:002:0005, площею 0,1138 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:002:0003, площею 0,1862 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:002:0002, площею 0,1216 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:001:0028, площею 0,1672 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:001:0006, площею 0,0762 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:001:0004, площею 0,0946 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:001:0003, площею 0,1098 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:001:0002, площею 0,0473 га (реєстраційний номер: 255);

- земельна ділянка з кадастровим номером: :04:001:0001, площею 0,0713 га (реєстраційний номер: 255).

3. Виконання ухвали слідчої судді покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000246 від 17.11.2025.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя ОСОБА_8