СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 1-кс/759/700/26

ун. № 759/2038/26

28 січня 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0000222 внесеного до ЄРДР 26.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0000222 внесеного до ЄРДР 26.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000222 від 26.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» ОСОБА_4 призвано на військову службу по мобілізації та з 23.06.2022 останній проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вечірній час 26.01.2026, перебуваючи за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 спільно зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вживав алкогольні напої. Вказані дії обурили ОСОБА_7 та на підґрунті чого у останніх виник словесний конфлікт, який надалі переріс у штовханину. ОСОБА_7 в свою чергу зателефонувала своєму товаришу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та попросила останнього допомогти у вирішенні даного конфлікту. Через певний проміжок часу ОСОБА_8 прибув до вказаної квартири АДРЕСА_2 та перебуваючи на кухні зазначеної квартири очікував поки ОСОБА_7 закінчить виконання домашніх робіт. В цей час зі своєї кімнати вийшов ОСОБА_4 та направився у бік кухні, де побачивши ОСОБА_8 останній, відчуваючи до нього раптово виниклу особисту неприязнь, вирішив заподіяти йому тілесні ушкодження.

Так, безпосередньо реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , 26.01.2026 близько 00 години 05 хвилин, перебуваючи на кухні вказаної квартири АДРЕСА_3 , в стані алкогольного сп`яніння, взяв до рук зі столу кухонний ніж та утримуючи його

в правій руці, наблизився з ним до ОСОБА_8 . Перебуваючи від останнього на відстані витягнутої руки, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень, розуміючи, що вказаний ніж, за своїми характеристиками здатен заподіяти тяжкі тілесні ушкодження, наніс ним один удар в ділянку живота ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у виді: колото-різаного проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пошкодженням ділянки великого сальника.

Відразу після чого, ОСОБА_4 не надавши будь-якої допомоги потерпілому ОСОБА_8 , залишив місце події, однак невдовзі був затриманий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 26.01.2026, протоколом допиту потерпілого від 26.01.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , довідкою №0007987/46 від 26.01.2026 виданою КНП «Київська міська клінічна лікарня № 5», іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Підставою застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому за погодженням з прокурором звернутися з клопотанням до суду про обрання запобіжного заходу у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити спроби:

переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

вчинити інше кримінальне правопорушення.

незаконно впливати на свідків.

Про наявність перелічених вище ризиків свідчить те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого, передбачене покарання у виді виключно позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Тобто, тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винуватим, вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання він може вчинити спробу переховування. Крім того, згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на всій території України введений воєнний стан від 24 лютого 2022 р., який в подальшому було неодноразово продовжено та який наразі діє.

ОСОБА_4 користуючись ситуацією в країні, має змогу переховуватися від органів досудового розслідування, зокрема, в місцях постійного проведення бойових дій або місцях непідконтрольних органам державної влади України. Про ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду може свідчити й той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 після вчинення злочину, не надавши будь-якої допомоги потерпілому, з місця вчинення злочину втік, що в свою чергу підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також є підстави вважати, що у випадку не застосування відносно підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 являється військовослужбовцем, до місця несення служби у визначений час не з`явився та на момент вчинення кримінального правопорушення перебував у розшуку за самовільне залишення військової частини.

Перебуваючи не під вартою, підозрюваний ОСОБА_4 може чинити спроби незаконного впливу на свідків. Так, ключовим свідком у вказаному кримінальному провадженні

є ОСОБА_7 яка є дружиною підозрюваного ОСОБА_4 . Тому враховуючи даний факт, є підстави вважати, що у випадку незастосування відносно підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою, останній може чинити незаконний вплив на свідка з метою зміни чи взагалі відмови від дачі показів та уникнення від кримінальної відповідальності. Враховуючи, що злочин, в якому на даний момент підозрюється ОСОБА_4 є тяжким, насильницьким, тому є підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі може здійснювати вплив на вказаного свідка, в тому числі шляхом залякування, примусу, погроз або застосування насильства з метою зміни або ненадання ним викривальних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, на теперішній час відсутні медичні застереження щодо неможливості перебування ОСОБА_4 під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Враховуючи перелічені ризики орган досудового слідства вважає, що саме такий запобіжний захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор, підтримав дане клопотання з зазначених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник - адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечували проти поданого клопотання та просили застосувати запобіжний захист не пов`язаний з триманням під вартою, надавши ряд характеризуючих даних про особу підозрюваного.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000222 внесене до ЄРДР 26.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 26.01.2026, протоколом допиту потерпілого від 26.01.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , довідкою №0007987/46 від 26.01.2026 виданою КНП «Київська міська клінічна лікарня № 5», іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Судом встановлено, що 26.01.2026 року о 08:00 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26 січня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4) ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При обранні запобіжного заходу суд повинен також враховувати практику Європейського суду з прав людини, який зазначає, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, про те таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризиків, того що обвинувачений може втекти (справи: «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії») Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом заняття, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку із країною, в якій особа піддається кримінальному переслідуванню (справа «Бекчиєв проти Молдови»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій підозрюваного приходить до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, що долучені слідчим та прокурором до клопотання.

Обираючи підозрюваному запобіжний захід, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, що підтверджується наданими до клопотання доказами, вважаючи їх належними і допустимими, тяжкість злочину, особу підозрюваного, враховує наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення, що може бути перешкодою встановленню істини у справі, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та враховуючи, що прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить проте, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважає обрати міру запобіжного заходу у виді взяття під варту, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 202, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0000222 внесеного до ЄРДР 26.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України- задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Взяти під варту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в залі суду негайно.

Для утримання, підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає направленню до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала слідчого судді діє протягом 60 діб до 26.03.2026 року включно, в межах строку досудового розслідування та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1