Провадження № 1-кп/947/1381/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000527 від 10.10.2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тимкове, Кодимського району, Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України

ВСТАНОВИВ:

06.10.2025 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Світанку, 26, шляхом привласнення знайденого, придбав для особистого вживання, наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, у вигляді таблетки у фрагменті липкої стрічки, та почав його зберігати при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Після чого, 10.10.2025 року приблизно о 14:40 годині ОСОБА_3 знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі 3/3, був зупинений співробітниками поліції, які в нього виявили та в подальшому в ході огляду місця події вилучили таблетку у фрагменті липкої стрічки, яка містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, загальний вміст якого у формі основи склав 0,022 г, який ОСОБА_3 незаконно зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений, представлений захисником ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. Тому суд, за клопотанням прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_5 , що регламентоване ч.1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.309 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.89 КК України особами, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до ст.75 КК України, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Аналіз конструкції цієї норми закону дозволяє дійти висновку, що для застосування закріплених у ній правил призначення покарання за сукупністю вироків законодавець визначив і відповідні спеціальні умови, що мають бути встановлені судом в їх нерозривній єдності: перша з яких стосується моменту вчинення кримінального правопорушення засудженим - "після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання" за попереднім вироком; друга - наявності невідбутої частини покарання (основного та/або додаткового) за попереднім вироком на момент, визначений у ч. 1 ст. 71 КК України, - момент призначення судом покарання за новим вироком.

Відсутність хоча б однієї з указаних умов виключає можливість застосування положень ч. 1 ст. 71 КК України під час вирішення питання про призначення покарання за новим вироком.

Кримінальний проступок за ч. 1 ст. 309 КК України є триваючим. Він характеризується безперервним здійсненням протягом визначеного часу певного злочинного посягання, коли його об`єктивна сторона «розтягнута» у часі та вважається закінченим, якщо припинено злочинне посягання або припинено злочинний стан завдяки суб`єктивним або об`єктивним моментам.

Встановлення того, що кримінальний проступок є триваючим, забезпечує його правильну кваліфікацію, а також обумовлює можливість чи неможливість застосувати до особи амністію, інститут давності притягнення до кримінальної відповідальності, а також вирішення питання про призначення покарання за сукупністю покарань чи вироків.

Зазначена правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі № 408/5060/17-к, провадження № 51-9893км 18 тау від 30 листопада 2023 року у справі № 359/4720/20, провадження № 51-5104 км 21.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив триваючий злочин, який вважається закінченим 10.10.2025 року, тобто після постановлення щодо нього попереднього вироку, зазначеного стороною обвинувачення в обвинувальному акті, від 23.01.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_3 був засуджений за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі та звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік, який сплив 23.01.2025 року.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 вчинив триваючий злочин, який є закінченим 10.10.2025 року, тобто після ухвалення вироку 23.01.2024 року, а також після закінчення 23.01.2025 року іспитового строку, встановленого зазначеним вироком суду, тобто протягом іспитового строку не вчинив нового кримінального правопорушення і протягом зазначеного строку рішення про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням не скасоване, тому з урахуванням вимог ч.1 ст.89 КК України особами, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав застосування норм ст. 71 КК України при призначенні покарання.

Враховуючи суспільну небезпеку і характер вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку, тяжкість скоєного, задовільну характеристику, його щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, тобто пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду та покласти обов`язки, передбачені ст. 59-1 КК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 301, 302, 368, 373-374, 376, 382, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 рік.

Згідно ч.2 ст. 59-1 КК України покла сти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 5 348, 40 гривень (п?ять тисяч триста сорок вісім гривень сорок копійок) на користь держави.

Речові докази: метадон, загальний вміст якого у формі основи склав 0,022 г (квитанція №001362) знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1