Єдиний унікальний номер 175/4712/21
Провадження № 1-кс/175/1713/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року Дніпровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду Дніпропетровської області клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2021 року у кримінальному провадженні №0000079 від 04.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2025 року до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2021 року у кримінальному провадженні №0000079 від 04.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В своєму клопотанні представник заявника просить скасувати арешт майна на земельну ділянку площею 0.15 га., з кадастровим номером :01:012:0540, Реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 020 що належить ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Зазначивши, що слідчий належного обґрунтування підстав для накладення арешту на земельну ділянку також не навів, формально зазначивши, що земельні ділянки є об?єктами кримінально протиправних дій, які набуті кримінально протиправним шляхом та можуть бути використані як доказ. В доданих до клопотання копій документів взагалі відсутні будь-які докази, якими слідчий обґрунтовує доводи свого клопотання про накладення арешту на земельну ділянку.

Крім того, більшість доданих копій документів взагалі не стосуються земельної ділянки, що належить ОСОБА_3 , а решта матеріалів - не містить даних і не свідчить, що право власності набуте кримінально протиправним шляхом, а, навпаки, вказує на те, що право власності на земельну ділянку набуло законним шляхом на підставі договору дарування та в подальшому її реєстрації в установленому законом порядку. Таким чином, аналіз викладеного свідчить про формальність як клопотання слідчого, так і ухвали слідчого судді та про відсутність правових підстав для накладення арешту на земельну ділянку.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 на задоволенні клопотання про скасування арешту наполягав.

Від прокурора надійшло клопотання у якому останній просив відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Слідчий суддя, вислухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали клопотання та надані доповнення до клопотання, встановив наступне.

З матеріалів клопотання встановлено, що 17 листопада 2021 року слідчим суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області постановлено ухвалу, якою клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000079 від 04 листопада 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України було задоволено.

Накладено арешт на наступне майно: земельну ділянку, площею 0,15 га з кадастровим номером :01:012:0540, власником якої є ОСОБА_3 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 020; земельну ділянку, площею 0,15 га з кадастровим номером :01:012:0519, власником якої є ОСОБА_6 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 214.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Як встановлено в ході судового розгляду клопотання, ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2021 року по справі №175/4712/21 накладено арешт на: земельну ділянку, площею 0,15 га з кадастровим номером :01:012:0540, власником якої є ОСОБА_3 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 020; земельну ділянку, площею 0,15 га з кадастровим номером :01:012:0519, власником якої є ОСОБА_6 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 214.

Прийняття вказаного судового рішення було обумовлено, тим, що обставини викладені у клопотанні прокурора свідчать про пов`язаність між собою вищевказаних земельних ділянок та набуття права власності на них на підставі підроблених документів, у зв`язку з чим, з метою збереження речових доказів по кримінальному провадженню № 0000079 від 04.11.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, виникла необхідність в накладенні арешту на вищевказані земельні ділянки.

Отже, арешт накладено в межах розслідування кримінального правопорушення цілком обґрунтовано та відповідно до чинного законодавства.

Однак, нормою ч. 1 ст. 174 КПК України, також передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Висновки представника заявника, що існують обставини для скасування арешту, є безпідставними з огляду на вказане вище, а посилання на невиправданість арешту не може слугувати підставою для скасування арешту в силу норм КПК України.

Отже, при вирішенні питання про арешт майна судом враховано правову підставу для арешту майна, а також наслідки арешту майна, якими є фактичне позбавлення осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, а також те, що для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, та беручи до уваги, що станом на час розгляду клопотання досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженню триває, зворотного слідчому судді не надано, а отже, арешт накладено обґрунтовано, земельні ділянки є речовими доказами, а тому вбачається, що потреба у такому арешті на даний час не відпала.

За таких обставин, враховуючи відсутність підстав, визначених ст. 174 КПК України для скасування арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є безпідставним та не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2021 року у кримінальному провадженні №0000079 від 04.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 10 листопада 2025 року.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 376, ч. 15 ст. 615 КПК України в судовому засіданні проголошено резолютивну частини ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1