Провадження № 1-кп/947/1118/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в місті Одесі у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000301 від 06.06.2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеса, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 19.07.2024 Малиновським районним судом м.Одеса за ч.1 ст.309 КК України, до обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженою вироком Малиновського районного суду м.Одеса від 19.07.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, у невстановлений час та спосіб, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбала наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, який містився у фрагменті полімерного матеріалу, який знаходився у згортку липкої стрічки білого кольору, який вона почала незаконно зберігати при собі без мети збуту.

05.06.2025, приблизно о 17:14 годині, ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: м.Одеса, вул.Варненська, 7г, зупинена працівниками поліції, у якої було виявлено та під час проведення огляду місця події вилучено згорток липкої стрічки із наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон, кількісним вмістом 0,411г, яку ОСОБА_3 незаконно придбала та зберігала при собі без мети збуту.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, що вчинено протягом року після засудження за ст.309 КК України.

В ході судового засідання обвинувачувана ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю, та пояснила, що вона дійсно вчинила інкримінований їй злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєного нею злочину, фактичні обставини справи не оспорювала та підтвердила вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, час, місця вчинення інкримінованого їй злочину, правову кваліфікацію своїх діянь. У скоєному щиро кається та просила суворо його не карати.

Крім того, обвинувачена в судовому засіданні зазначила, що вважає за непотрібне досліджувати всі докази, вона розуміє протиправність свого поступку та розкаюється у вчиненому.

Крім пояснень обвинуваченої, судом було досліджено характеризуючий матеріал щодо ОСОБА_3 , яким підтверджено, що обвинувачена раніше судима за ч.1 ст.309 КК України та вчинила кримінальне правопорушення під час іспитового строку, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 свою провину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України визнала в повному обсязі, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченої ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів характеризуючих її особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК України.

Даючи юридичну оцінку дослідженим в судовому провадженні доказам, суд вважає їх допустимими, належними та достовірними.

Оцінивши всебічно, повно та неупереджено дослідженні докази, які визнані судом належними, допустимими та достовірними, суд приходить до висновку, про доведеність в судовому засіданні, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, що вчинено протягом року після засудження за ст.309 КК України, та обвинувачена дійсно винна в скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

При призначенні покарання, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 зазначеного Пленуму Верховного суду України, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив ,мета, спосіб, стадія вчинення кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо.)

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання суд вважає фактичне визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України, суд не вбачає.

Визначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує обставини, які пом`якшують покарання, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої яка позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, але скоїла кримінальне правопорушення під час іспитового строку, та вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, покарання їй слід призначити в межах санкції ч.2 ст.309 КК України, а саме у виді штрафу, із застосуванням ст.71 КК України.

Постановою слідчого від 25.06.2025 року речовим доказом у справі визнано речовину у пакеті, згорток фольги, згорток липкої стрічки білого кольору, фрагмент полімерного матеріалу, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, кількісним вмістом 0,411г.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речовий доказ по справі речовину у пакеті, згорток фольги, згорток липкої стрічки білого кольору, фрагмент полімерного матеріалу, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, кількісним вмістом 0,411г, після набрання вироком законної сили знищити.

Згідно довідки про витрати на проведення експертизи процесуальні витрати на проведення експертизи складають 5 348 гривень 40 копійок.

Вирішуючи питання щодо оплати процесуальних витрат, суд вважає за необхідним стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Арешт у кримінальному провадженні не накладався.

В кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.337, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною за ч.2 ст.309 КК України і на підставі цього закону призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 2 (двох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати не відбуту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , частину покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 19.07.2024 року у виді 1 (одного) року обмеження волі, та остаточно визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік зі штрафом в розмірі 2 (двох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 2 (двох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень виконувати самостійно (окремо).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту її фактичного прибуття до місця відбування покарання.

Після набрання вироком законної сили, речовий доказ у справі речовину у пакеті, згорток фольги, згорток липкої стрічки білого кольору, фрагмент полімерного матеріалу, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, кількісним вмістом 0,411г знищити.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 5 348 гривень 40 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1