ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 - представника в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000212 від 02.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, задоволено клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 та накладено арешт на вилучені предмети та речі в ході обшуку від 03.09.2025, а саме:

1) банківську карту АТ КБ «Приват Банк», № НОМЕР_1 , яку було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № CRI11230008 з відповідними підписами та надписами;

2) банківську карту № НОМЕР_2 яку було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № NPU5067092 з відповідними підписами та надписами;

3) банківську карту № НОМЕР_3 яку було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № NPU5067091 з відповідними підписами та надписами;

4) банківську карту № НОМЕР_4 яку було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № NPU5067090 з відповідними підписами та надписами;

5) банківську карту № НОМЕР_5 яку було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № NPU5067087 з відповідними підписами та надписами;

6) банківську карту № НОМЕР_6 , яку було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № NPU5067087 з відповідними підписами та надписами;

7) банківську карту № НОМЕР_7 , яку було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № NPU5067085 з відповідними підписами та надписами;

8) банківську карту № НОМЕР_8 , яку було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № NPU5067088 з відповідними підписами та надписами;

9) соти ПрАТ «Київстар « +35» тв. «+36» в кількості 2 шт., які було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № NPU5067089 з відповідними підписами та надписами;

10) мобільний телефон марки «Iphone» моделі «16 Pro», білого кольору, в чохлі коричневого кольору, який було оглянуто, вилучено та поміщено до спец. пакету НПУ № CRI1230007 з відповідними підписами та надписами;

11) Wi-fi роутер чорного кольору, який було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № PSP8105298 з відповідними підписами та надписами;

12) Wi-fi роутер білого кольору, який було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № PSP6102261 з відповідними підписами та надписами;

13) планшет марки «Iphone», чорного кольору в чохлі чорного кольору, який було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № PSP7126186 з відповідними підписами та надписами;

14) мобільний телефон марки «Samsung», IMEI 1) НОМЕР_9 ; 2) НОМЕР_10 , який було оглянуто, вилучено та поміщено до спец. пакету НПУ № CRI1229995 з відповідними підписами та надписами;

15) коробка до мобільного телефону марки «Mote E14», яку було оглянуто, вилучено та поміщено до спец. пакету НПУ № CRI1122999 з відповідними підписами та надписами;

16) системний блок чорного кольору, який було оглянуто, вилучено та поміщено поліетиленового пакету чорного кольору, який було скріплено печаткою Полтавського РУП та з відповідними підписами та надписам.

Вказано зазаначені речі та предмети зберігати в камері зберігання речових доказів Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди, 2Б.

Мотивуючи рішення про задоволення клопотання, слідчий суддя послався на необхідність запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, для збереження слідової інформації, у зв`язку із забезпеченням проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій та встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також у зв`язку з тим, що вилучені предмети та речі визнано речовими доказами.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 - представник власника майна ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та скасувати арешт з вилученого 03.09.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 майно, та зобов`язати прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 повернути вилучене 03.09.2025 під час проведення обшуку майно ОСОБА_7 .

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що слідчий суддя не взяв до уваги, що було надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення складових матеріалів, які використовувались для вчинення шахрайських дій, але жодного підтвердження використання вилученого майна під час обшуку у шахрайських діях не надано.

Вказує, що в порушення положень статті 172 КПК України, ані ОСОБА_7 , ані його представника, не було повідомлено про час та місце розгляду клопотання про арешт майна, не надано копію такого клопотання не зважаючи на те, що представник власника майна, з дня проведення обшуку, кожного дня зв`язувався і з дізнавачем по вказаному провадженню і прибував до канцелярії Шевченківського районного суду міста Полтави з метою дізнатись про час та склад суду, що розглядатиме вказане клопотання.

Зазначає, що лише 08.09.2025 прибувши в черговий раз до приміщення Шевченківського районного суду міста Полтави, він дізнався про те, що вказане клопотання розглянуто та арешт на майно накладено, після чого йому видали копію оскаржуваної ухвали.

Вважає, що єдина мета слідства утримувати вказане вилучене майно, це створення тиску на власника майна.

Звертає увагу, що на даний час суду надано сукупність документів, що підтверджують ту обставину, що вилучені під час обшуку грошові кошти є сімейними заощадженнями родини та жодних доказів того, що вилучені грошові кошти мають будь - яке значення для розслідування вказаного кримінального правопорушення, тим самим безпідставно обмежується право власності на вказані грошові кошти законних володільців, які фактично залишилися без засобів для існування.

Позиції інших учасників судового провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_7 та представник в його інтересах ОСОБА_8 просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених та скасувати накладений арешт. Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав на законність та вмотивованість ухвали слідчого судді.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

В силу ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На думку колегії суддів, слідчим суддею при винесенні рішення враховано наведені положення КПК та практики Європейського Суду.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у провадженні Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000212 від 02.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.04.2025 року до чергової частини Івано-Франківського РУП ГУНП надійшла заява ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_2 , про те, що 15.03.2025 року, о 23:33 год., невідома особа, під приводом купівлі товару, шляхом обману, зловживаючи довірою, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_10 в сумі 12498,25 грн, які остання перерахувала із своєї банківської картки АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_11 на банківську картку зловмисника НОМЕР_12 .

Через наявність підстав вважати, що ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, 03.09.2025 під час обшуку у приміщенні, а саме у квартирі, що за адресою: АДРЕСА_1 вилучено мобільні телефони, сім-карти, Wi-fi роутери, системний блок, планшет.

У подальшому, 03.09.2025 в ході проведення обшуку приміщення, а саме у квартирі, що за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено банківську карту АТ КБ «ПриватБанк», № НОМЕР_1 , яку було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № CRI11230008 з відповідними підписами та надписами; банківську карту № НОМЕР_2 яку було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № NPU5067092 з відповідними підписами та надписами, банківську карту № НОМЕР_3 яку було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № NPU5067091 з відповідними підписами та надписами, банківську карту № НОМЕР_4 яку було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № NPU5067090 з відповідними підписами та надписами, банківську карту № НОМЕР_5 яку було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № NPU5067087 з відповідними підписами та надписами, банківську карту № НОМЕР_6 , яку було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № NPU5067087 з відповідними підписами та надписами, банківську карту № НОМЕР_7 , яку було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № NPU5067085 з відповідними підписами та надписами, банківську карту № НОМЕР_8 , яку було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № NPU5067088 з відповідними підписами та надписами, соти ПрАТ «Київстар « НОМЕР_13 » та « НОМЕР_14 » в кількості 2 шт., які було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № NPU5067089 з відповідними підписами та надписами, мобільний телефон марки «Iphone» моделі «16 Pro», білого кольору, в чохлі коричневого кольору, який було оглянуто, вилучено та поміщено до спец. пакету НПУ № CRI1230007 з відповідними підписами та надписами, Wi-fi роутер чорного кольору, який було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № PSP8105298 з відповідними підписами та надписами, Wi-fi роутер білого кольору, який було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № PSP6102261 з відповідними підписами та надписами, планшет марки «Iphone», чорного кольору в чохлі чорного кольору, який було оглянуто, вилучено на поміщено до спец. пакету НПУ № PSP7126186 з відповідними підписами та надписами, мобільний телефон марки «Samsung», IMEI 1) НОМЕР_9 ; 2) НОМЕР_10 , який було оглянуто, вилучено та поміщено до спец. пакету НПУ № CRI1229995 з відповідними підписами та надписами, коробка до мобільного телефону марки «Mote E14», яку було оглянуто, вилучено та поміщено до спец. пакету НПУ № CRI1122999 з відповідними підписами та надписами, системний блок чорного кольору, який було оглянуто, вилучено та поміщено поліетиленового пакету чорного кольору, який було скріплено печаткою Полтавського РУП та з відповідними підписами та надписами.

03.09.2025 постановою дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_11 зазначене вище майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000212 від 02.04.2025.

Необхідність арешту на вилучене майно прокурор мотивував тим, що вилучені речі мають значення речового доказу та можуть бути використані під час досудового розслідування для доказування обставин вчинення кримінального проступку, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також проведення ряду експертних досліджень.

Як слідує з ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 27.08.2025 про надання дозволу на обшук, підставою здійснення обшуку стало те, що в ході досудового розслідування було встановлено, що здійснення шахрайських дій щодо ОСОБА_10 відбувалося з використанням обладнання з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яку орендував ОСОБА_7 .

З огляду на це, є висока імовірність того, що вилучене майно належить саме особі, яка могла вчинити кримінальне правопорушення та може бути доказом обставин його вчинення.

Відповідно до вказаної вище ухвали, дозвіл надавався на відшукання та вилучення зокрема мобільних телефонів, сім карт, чорнових записів, банківських карт, комп`ютерної техніки, WI-FI роутерів, які використовувалися для вчинення шахрайських дій.

В даному випадку, вилучене майно відповідає переліку майна, зазначеному в ухвалі слідчого судді.

Слід звернути увагу, що відповідність вилученого майна саме майну, яке було використано для вчинення кримінального правопорушення, є предметом доказування у кримінальному провадженні, розслідування в якому на даний час триває, а отже таке втручання у права законного власника є цілком виправданим.

В той же час, є надуманими посилання в апеляційній скарзі на те, що вилучені під час обшуку грошові кошти є сімейними заощадженнями родини та не мають жодного відношення до кримінального провадження, оскільки арешт на грошові кошти в даному випадку не накладався, а банківська картка є лише платіжним інструментом, що надає доступ до банківського рахунку для здійснення фінансових операцій.

Відсутні грошові кошти і в переліку майна, що вилучається відповідно до протоколу обшуку від 03.09.2025 та опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 03.09.2025.

З огляду на викладене, наведені вище дані є достатніми для накладення арешту на вилучене майно, адже вилучені речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, а тому вони цілком відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та на них може бути накладений арешт.

В той же час, в апеляційній скарзі не наведено обгрунтованих доводів, які б спростували висновки слідчого судді та переконали колегію суддів у незаконності чи безпідставності рішення про накладення арешту, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 - представника в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2025 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3