Номер провадження 1-кс/754/3469/25
У Х В А Л А

Іменем України

22 жовтня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002909 від 20.10.2025, про арешт майна,

в с т а н о в и в :

до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва 21.10.2025 надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна, яке було виявлено та вилучено під час невідкладного обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання подане слідчим в рамках кримінального провадження №0002909 від 20.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України.

Слідчий в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутність, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Згідно положень ст. 172 ч.2 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ст. 172 ч. 2 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання слідчого без повідомлення підозрюваного, в якого було вилучено майно в ході проведення обшуку.

Вивчивши клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого, виходячи з наступного.

Так, у провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0002909 від 20.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.10.2025 приблизно о 22:30 год ОСОБА_5 , перебуваючи в громадському місці - поблизу будинку АДРЕСА_2, - з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з хуліганських спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, вступив у словесний конфлікт з раніше незнайомим йому громадянином ОСОБА_6 , після словесної перепалки з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на вчинення хуліганства із застосуванням спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень. З цією метою, ОСОБА_5 , попрямував до місця свого мешкання, де зберігався зареєстрований на ньому саме травматичний пістолет «ПМР» споряджений 8 патронами із резиновим осердям (травматичної дії).

Реалізуючи, свій злочинний умисел направлений на вчинення хуліганства дій із застосуванням спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, 19.10.2025 близько 23:00 год, повернувся до будинку АДРЕСА_2 та перебуваючи у громадському місці, у нічний час, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з хуліганських спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, ігноруючи загальноприйняті норми моралі, етичні засади співіснування та правила поведінки в громадських місцях, у присутності сторонніх осіб, зухвало та демонстративно грубо порушуючи громадський порядок, ОСОБА_5 умисно, бажаючи протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі, безпідставно застосував предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а саме власний травматичний пістолет «ПМР», з метою спричинення шкоди потерпілому, здійснив всього вісім пострілів в бік потерпілого та свідків, при цьому вчинив не менше трьох пострілів у напрямку ОСОБА_6 , та не менше трьох пострілів в бік ОСОБА_7 , внаслідок чого останнім було заподіяно тілесні ушкодження.

Після того, перебуваючи у тому ж місці, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з хуліганських спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, ігноруючи загальноприйняті норми моралі, етичні засади співіснування та правила поведінки в громадських місцях, ОСОБА_5 , підійшов до ОСОБА_6 та тримаючи у правій руці власний травматичний пістолет «ПМР», наніс рукояткою потерпілому ОСОБА_6 , не менше двох ударів по потилиці та декілька ударів ногами по тулубу, заподіявши тілесні ушкодження.

Своїми умисними, грубими, агресивними та зухвалими діями, вчиненими у громадському місці, у присутності сторонніх громадян, ОСОБА_5 грубо порушив громадський порядок, виявив явну неповагу до суспільства, створив загрозу безпеці оточуючих осіб та порушив нормальні умови громадського спокою.

19.10.2025 за адресою: АДРЕСА_2 в ході проведення огляду місця події, було виявлено та вилучено:

- 2 предмети зовні схожі на гільзи, які поміщено до спецпакету №СRI1259662;

- 8 предметів схожих на гільзи, які поміщено до спецпакету №СRI1259660;

- 2 змиви речовини бурого кольору, які поміщено до паперового конверту.

Вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме є матеріальним об`єктом - предметом, який містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

20.10.2025 за підозрою у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з чим, з метою врятування майна, яке має статус речового доказу у кримінальному провадженні, а саме штанів та кофти «New Balance», темної жилетки, темної кепки, предмету схожого на пістолет ПМР 9мм НОМЕР_1 , восьми предметів схожих на набої, магазину, старшим слідчим слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 у кримінальному провадженні прийнято рішення та проведено невідкладний обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де під час обшуку виявлено та вилучено наступне:

- штани та кофту «New Balance», темну жилетку та темну кепку, які поміщено до спецпакету №WAR1741936;

- предмет схожий на пістолет ПМР 9мм НОМЕР_1 , вісім предметів схожих на набої до нього та магазин, які поміщено до спецпакету №KIV6119704;

- предмет схожий на гвинтівку «Забава» № НОМЕР_2 , предмет схожий на гвинтівку «Browning» НОМЕР_4, поміщені до поліетиленового мішка та опечатано стяжкою НОМЕР_3;

- 436 предметів схожих на набої, які поміщено до спецпакету №PSP4193659.

20.10.2025 вказані вище предмети визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

Вказане майно необхідне органу досудового розслідування як об`єкти для дослідження, і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також були знаряддями вчинення злочину.

Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучено законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ст. 237 ч. 7 КПК України).

Положенням ст. 167 ч. 1 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст. 168 ч. 2 тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст. 170 ч. 1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, в тому числі згідно ч. 1 п. 5 зазначеної статті звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, до яких відповідно до ст. 131 ч. 1. п. 7 КПК України відноситься арешт майна.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 170 ч. 2 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст. 173 ч. 2 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 ч. 2 КПК України, подане ним в строк, передбачений ст. 171 ч. 5 КПК України.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ст. 170 ч.ч. 1, 3 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

Слідчий в клопотанні довів підстави вважати, що накладення арешту на вилучене майно, є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та застосування заходу забезпечення кримінального провадження №0002909 від 20.10.2025 у виді накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено під час невідкладного обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено під час проведення невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів, а саме:

- штани та кофту «New Balance»;

- темну жилетку;

- темну кепку;

- предмет схожий на пістолет ПМР 9мм НОМЕР_1 ;

- вісім предметів схожих на набої;

- магазин;

- предмет схожий на гвинтівку «Забава» № НОМЕР_2 ;

-предмет схожий на гвинтівку «Browning» НОМЕР_4;

- 436 предметів схожих на набої.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1