Справа № 638/9048/25
Провадження № 1-в/638/573/25
УХВАЛА

Іменем України

07 жовтня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника пенітенціарної служби ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_6 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_6 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» відбуває міру покарання засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений 23 березня 2023 року Ковпаківським районним судом міста Суми за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року остаточно призначено 6 років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обрано у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахується з моменту затримання з 30.07.2022 року, згідно ст. 72 ч.5 КК України зараховано засудженому строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 16 вересня 2019 року по 03 листопада 2020 року включно, з розрахунку один день попередного ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вироком від 11.10.2023 року колегії суддів Сумського апеляційного суду вирок Ковпаківського районного суду міста Суми від 23.03.2023 року через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність скасовано в частині призначення покарання та зарахування строку попереднього ув`язнення.

Ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, визначено покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, шляхом часткового складання покарання за вироком Ковпаківського районного суду міста Суми від 23.03.2023 року та покарання, призначеного за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 05.10.2022 року, остаточно визначено ОСОБА_5 до відбування покарання у виді 06 років позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_5 в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання відбуте за попереднім вироком Оболонського районного суду міста Києва від 05.10.2022 року, з 30.07.2022 р. по 22.03.2023 р.

Виключено з вироку Ковпаківського районного суду міста Суми від 23.03.2023 року вказівку про обрахування строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_5 , з моменту затримання з 30.07.2022 року та зарахування останньому згідно ст. 72ч.5 КК України, строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 16.09.2019 року по 03.11.2020 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув?язнення за один день позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвалою колегії суддів Сумського апеляційного суду від 23.01.2024 року роз?яснити вирок Сумського апеляційного суду від 11.10.2023 року, вказавши, що початок строку відбування покарання слід рахувати з дня ухвалення вироку Ковпаківського районного суду міста Суми, тобто з 23 березня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалою колегії суддів Сумського апеляційного суду від 23.01.2024 року роз?яснено вирок Сумського апеляційного суду від 11.10.2023 року: зараховано в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання відбуте за попереднім вироком Оболонського районного суду міста Києва від 05.10.2022 року, а саме, з 30.07.2022 року по 22.03.2023 року включно.

Початок строку: 23 березня 2023 року. Кінець строку: 02 серпня 2028 року.

Засуджений ОСОБА_5 має попередні судимості, покарання за якими не відбуте та приєднане до знову призначеного на підставі ст. 71 та ч.4 ст. 70 КК України. Так:

???19.07.2019 року Зарічним районним судом міста Суми за ч.2 ст. 15 - ч.2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;

???07.02.2020 року Зарічним районним судом міста Суми за ч.2 ст. 185; ч.4 ст. 70; ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70; ч.3 ст. 15 - ч.3 ст. 185, 69; ст. 71; ст. 72 КК України до 3 років 4 місяців обмеження волі.

Запобіжний захід залишено - утримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахується з 18.09.2019 року.

Ухвалою від 21.02.2020 року Зарічного районного суду міста Суми виправлено допущені описки по вироку від 07.02.2020 року по справі № 591/4608/19 та в описовій частині вироку на 4 аркуші в першому абзаці вказати: «призначити покарання у виді обмеження волі за правилами ч.1 ст.70 КК України».

Ухвалою від 02.03.2020 року Зарічного районного суду міста Суми роз?яснено вирок суду від 07.02.2020 року відносно ОСОБА_5 та виправлено описки, а саме викласти резолютивну частину вироку щодо призначення ОСОБА_5 покарання в наступній редакції: «Камелькова визнати винуватим у пред?явленому обвинуваченні: за ч.2 ст. 185, за ч.3 ст.15, 4.3 ст.185 КК України, призначивши йому у виді: за ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді 2 років обмеження волі. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Зарічного районного суду міста Суми від 19.07.2019

більш суворим, призначеним за цим вироком, призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. За ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років обмеження волі, за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - 3 роки 3 місяці обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення вироку Зарічного районного суду міста Суми від 19.07.2019, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді 3 років 3 місяців обмеження волі. Застосувати ст.ст. 71, 72 КК України і за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Зарічного районного суду міста Суми від 19.07.2019 року у виді один місяць обмеження волі та остаточно визначити покарання у виді 3 років 4 місяців обмеження волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання термін попереднього ув?язнення з 18 вересня 2019 року по 07 лютого 2020 року включно, із розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні обмеження волі.».

Ухвалою від 08.10.2020 року колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду вирок Зарічного районного суду міста Суми від 07.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 скасовано в частині призначеного покарання. З резолютивної частини вироку виключено рішення суду про призначення покарання за епізодом крадіжки від 03.07.2019 року за правилами ч.4 ст. 70 КК України. Призначено ОСОБА_5 за ст. 185 ч.2 КК України покарання у виді обмеження волі. На строк 3 роки. Вважати ОСОБА_5 засудженим за ст. 15 ч.3-185 ч.3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 3 місяці.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 3 місяці.

На підставі ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Зарічного районного суду міста Суми від 19.07.2019 року, та визначено остаточне покарання строком на 3 роки 4 місяці обмеження волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 16.09.2019 року.

На підставі ст. 72 ч.1, 72 ч.5 КК України зараховано в строк відбуття покарання термін попереднього ув?язнення з 16.09.2019 року по 08.10.2020 року включно, із розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні обмеження волі. В решті вирок суду залишити без змін. Ухвалу Зарічного районного суду міста Суми від 02.03.2020 року скасовано.

Ухвалою Зарічного районного суду міста Суми від 02.02.2024 року уточнено в резолютивній частині вироку Зарічного районного суду міста Суми від 07.02.2020 року відносно ОСОБА_5 , що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили;

13). 20.11.2020 року Ковпаківським районним судом міста Суми за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років обмеження волі.

Строк відбування покарання рахувати з 16.09.2019 року.

На підставі ч.1 ст. 72, ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання термін попереднього ув?язнення з 16.09.2019 року по 08.10.2020 року включно, із розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні обмеження волі;

14). 05.10.2022 року Оболонським районним судом міста Києва за ч.2 ст. ч.4 ст. 185, ст. 71, ст. 72 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання - з 30.07.2022.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 19 липня 2019 року Зарічного районного суду міста Суми ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на таємне викрадення майна, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 - ч.2 ст. 185 КК України, а саме 1 епізод:

- 21.06.2019 року на суму 1 599,00 грн.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 20 листопада 2020 року Ковпаківського районного суду міста Суми ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, а саме 1 епізод:

??26 червня 2019 близько 12 год. 40 хв. на суму 1 712 грн.;

??02 вересня 2019 на суму 373 грн. 32 коп.

Відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу У країни про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX) особа піддається адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу IV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (У розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на: - 01.01.2019 становить 1 921 грн.

Таким чином дії ОСОБА_5 за вироком Зарічного районного суду міста Суми від 19 липня 2019 року; за вироком Ковпаківського районного суду міста Суми від 20 листопада 2020 року слід кваліфікувати за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як дрібне викрадення чужого майна.

У зв`язку з викладеним, установа виконання покарань просить:

звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком від 19 липня 2019 року Зарічного районного суду міста Суми у зв?язку із усуненням кримінальної караності діяння;

??виключити з вироку від 07 лютого 2020 року Зарічного районного суду міста Суми, скасованого в частині призначеного покарання ухвалою від 08.10.2020 року колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду, посилання на приписи ст. 71, 72 КК України;

звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Ковпаківського районного суду міста Суми від 20 листопада 2020 року за епізодами, які мали місце 26 червня 2019 близько 12:40 год.; 02 веренся 2019.

Представник установи покарань у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Засуджений у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Прокурор у задоволенні клопотання засудженого не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Зарічного районного суду м. Суми від 19 липня 2019 року ОСОБА_5 було визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, призначивши йому покарання за цим законом у виді арешту на строк 3 місяці.

Ухвалою колегії суддів Сумського апеляційного суду від 21.01.2020 вирок Зарічного районного суду м. Суми від 19 липня 2019 року відносно ОСОБА_5 , залишено без змін.

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 07 лютого 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні:

за ч.2 ст. 185 , за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, призначивши йому у виді:

за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років обмеження волі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Зарічного районного суду м.Суми від 19.07.2019 більш суворим, призначеним за цим вироком, призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 ч.1 КК України у виді 3 років обмеження волі;

за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 3 роки 3 місяці обмеження волі.

Застосовано ст.ст. 71,72 КК України і за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Зарічного районного суду м.Суми від 19.07.2019 року у виді один місяць обмеження волі та остаточно визначити покарання у виді 3 років 4 місяців обмеження волі.

Ухвалою від 21.02.2020 року Зарічного районного суду міста Суми виправлено допущені описки по вироку від 07.02.2020 року по справі № 591/4608/19 та в описовій частині вироку на 4 аркуші в першому абзаці вказати: «призначити покарання у виді обмеження волі за правилами ч.1 ст.70 КК України».

Ухвалою від 02.03.2020 року Зарічного районного суду міста Суми роз?яснено вирок суду від 07.02.2020 року відносно ОСОБА_5 та виправлено описки, а саме викласти резолютивну частину вироку щодо призначення ОСОБА_5 покарання в наступній редакції: «Камелькова визнати винуватим у пред?явленому обвинуваченні: за ч.2 ст. 185, за ч.3 ст.15, 4.3 ст.185 КК України, призначивши йому у виді: за ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді 2 років обмеження волі. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Зарічного районного суду міста Суми від 19.07.2019

більш суворим, призначеним за цим вироком, призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. За ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років обмеження волі, за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - 3 роки 3 місяці обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення вироку Зарічного районного суду міста Суми від 19.07.2019, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді 3 років 3 місяців обмеження волі. Застосувати ст.ст. 71, 72 КК України і за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Зарічного районного суду міста Суми від 19.07.2019 року у виді один місяць обмеження волі та остаточно визначити покарання у виді 3 років 4 місяців обмеження волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання термін попереднього ув?язнення з 18 вересня 2019 року по 07 лютого 2020 року включно, із розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні обмеження волі.».

Ухвалою від 08.10.2020 року колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду вирок Зарічного районного суду міста Суми від 07.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 скасовано в частині призначеного покарання. З резолютивної частини вироку виключено рішення суду про призначення покарання за епізодом крадіжки від 03.07.2019 року за правилами ч.4 ст. 70 КК України. Призначено ОСОБА_5 за ст. 185 ч.2 КК України покарання у виді обмеження волі. На строк 3 роки. Вважати ОСОБА_5 засудженим за ст. 15 ч.3-185 ч.3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 3 місяці.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 3 місяці.

На підставі ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Зарічного районного суду міста Суми від 19.07.2019 року, та визначено остаточне покарання строком на 3 роки 4 місяці обмеження волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 16.09.2019 року.

На підставі ст. 72 ч.1, 72 ч.5 КК України зараховано в строк відбуття покарання термін попереднього ув?язнення з 16.09.2019 року по 08.10.2020 року включно, із розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні обмеження волі. В решті вирок суду залишити без змін. Ухвалу Зарічного районного суду міста Суми від 02.03.2020 року скасовано.

Ухвалою Зарічного районного суду міста Суми від 02.02.2024 року уточнено в резолютивній частині вироку Зарічного районного суду міста Суми від 07.02.2020 року відносно ОСОБА_5 , що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили.

Вироком ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ст.185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на п`ять років.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум на 2019 рік для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні.

За змістом вироку Зарічного районного суду м. Суми від 19 липня 2019 року вбачається, що ОСОБА_5 :

21.06.2019 року вчинив умисні дії, відповідальність за які передбачена ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та міг завдати потерпілому матеріальну шкоду на суму 1599,00 грн.

Також за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2020 року ОСОБА_5 :

26 червня 2019 близько 12 год. 40 хв. вчинив крадіжку за ч. 2 ст. 185 КК України, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на суму 1712,00 грн.;

02 вересня 2019 близько 14 год. 57 хв. вчинив крадіжку за ч. 2 ст. 185 КК України, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на суму 373,32 грн.;

Зазначені епізоди на день вчинення правопорушення не перевищували розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті4КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 19 липня 2019 року завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму, станом на день скоєння злочинів, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого від призначеного покарання, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Враховуючи те, що засуджений звільняється від покарання, призначеного вироком Зарічного районного суду м. Суми від 19.07.2019 року, посилання на приписи ст. 71, 72 КК України з вироку Зарічного районного суду м. Суми, скасованого в частині призначеного покарання ухвалою Харківського апеляційного суду від 08.10.2020 року, - виключаються.

Також суд вважає за можливе привести у відповідність до вимог Закону України №3886-ІХ вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2020 року, звільнивши засудженого ОСОБА_5 від покарання за епізодами, які мали місце 26.06.2019 близько 12:40 год., 02.09.2019.

В іншій частині вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2020 року залишається без змін.

За таких обставин, клопотання органу виконання покарань є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд,-

ухвалив:

Клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_6 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Привести вирок Зарічного районного суду міста Суми від 19 липня 2019 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року та негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінального покарання, призначеного за цим вироком, у зв`язку з усуненням караності вчиненого ним діяння.

Виключити з вироку Зарічного районного суду міста Суми від 07 лютого 2020 року, скасованого в частині призначеного покарання ухвалою від 08.10.2020 року колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду, посилання на приписи ст. 71, 72 КК України.

Привести вирок Ковпаківського районного суду міста Суми від 20 листопада 2020 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року та негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного цим вироком за епізодами, які мали місце 26 червня 2019 близько 12:40 год.; 02 вересня 2019.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1