Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2856/25
Провадження №
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2025 року Подільський районний суд міста Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000796, відомості про яке внесено до ЄРДР 09.09.2024 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, освіта вища, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У відповідності до обвинувального акту від 25 лютого 2025 року, в зв`язку з подіями в соціально-політичному житті держави, пов`язаними з рішенням Кабінету Міністрів України про зупинення підготовки до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, починаючи з 21.11.2013 на Майдані Незалежності у м. Києві розпочалися безстрокові масові акції протесту у формі зборів (віче), мітингів, вуличних походів і демонстрацій на підтримку європейського вектору зовнішньої політики України.

У період з 21.11.2013 по 21.02.2014, акції протесту відбулися майже у всіх інших великих містах України, у тому числі м. Донецьку, м. Дніпропетровську, м. Івано-Франківську, м. Харкові, м. Луганську, м. Львові, м. Вінниці, м. Ужгороді та м. Запоріжжі.

Зазначені масові акції протесту, які отримали назви «Євромайдан», «Майдан», «Автомайдан», «Революція Гідності», тривали до 21.02.2014.

При цьому, згідно з вимогами статті 1 Закону України «Про встановлення державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей» від 21.02.2014 № 745-VII постраждалі учасники масових акцій громадського протесту в Україні, що розпочалися 21 листопада 2013 року, члени сімей загиблих учасників масових акцій громадського протесту в Україні, що розпочалися 21 листопада 2013 року, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом.

Порядок призначення і виплати державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей і перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог статті 4 цього Закону (Розміри державної допомоги постраждалим та членам їх сімей), допомога у зв`язку з нанесенням тілесних ушкоджень середньої тяжкості учаснику масових акцій громадського протесту складає п`ятсот тисяч гривень, а допомога у зв`язку з нанесенням легких тілесних ушкоджень, побоїв, мордувань учаснику масових акцій громадського протесту - двісті тисяч гривень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2018 № 14 затверджено Порядок надання одноразової грошової допомоги членам сімей осіб, смерть яких пов`язана з участю в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21 листопада 2013 р. по 21 лютого 2014 р., та особам, які отримали тілесні ушкодження, побої, мордування під час участі в зазначених акціях (далі - Порядок), яким визначено механізм виплати одноразової грошової допомоги членам сімей осіб, смерть яких пов`язана з участю в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21 листопада 2013 р. по 21 лютого 2014 р., та особам, які отримали тілесні ушкодження, побої, мордування під час участі в зазначених акціях (далі - допомога), а також перелік документів, необхідних для призначення такої допомоги.

Пунктами 1, 2 Порядку (в редакції зі змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 47 від 07.02.2018) передбачено, що допомога виплачується в розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про встановлення державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей», з урахуванням раніше виплачених сум коштів у попередніх роках відповідно до актів Кабінету Міністрів України, особам, які отримали тілесні ушкодження, побої, мордування під час участі в зазначених акціях та включені до відповідних переліків осіб, які отримали тілесні ушкодження (тяжкі, середньої тяжкості, легкі) під час участі у масових акціях громадського протесту (далі - переліки).

Пунктами 3-5 Порядку передбачено, що Переліки та зміни до них формуються та затверджуються МОЗ за результатами судово-медичної експертизи за погодженням з Мінсоцполітики та Генеральною прокуратурою України. Переліки, а також зміни до них МОЗ після їх затвердження подає у п`ятиденний строк Мінсоцполітики для подальшого надсилання структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської держадміністрацій.

Для виплати допомоги особи, зазначені у пункті 2 цього Порядку, звертаються до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради (далі - орган соціального захисту населення) за місцем реєстрації проживання або перебування з відповідною заявою.

У заяві зазначаються реквізити банківської картки (карткового рахунка у банку), на яку (який) перераховується допомога, та зазначається, що заявник не звертався за виплатою до іншого органу соціального захисту населення.

Разом з цим, ОСОБА-1 (анкетні данні не вказуються з метою дотримання принципу презумпції невинуватості) та ОСОБА_6 (стосовно якого обвинувальний вирок набрав законної сили), будучи обізнаними про численні випадки застосування працівниками міліції, зокрема підрозділів «Беркут», фізичного насильства, спеціальних засобів, техніки та вогнепальної зброї до учасників зборів громадян 18-19 лютого 2014 року у центральній частині м. Києва (Майдані Незалежності та прилеглих вулицях), внаслідок якого велику кількість мітингувальників вбито та спричинено тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, маючи намір на отримання у подальшому одноразової грошової допомоги як особа, яка отримала тілесні ушкодження, побої, мордування під час участі в акціях в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21.11.2013 по 21.02.2014, передбаченою Законом України «Про встановлення державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей» від 21.02.2014 № 745-VII, з метою отримання такої допомоги ОСОБОЮ-1 шляхом обману, усвідомлюючи, що 18-19 лютого 2014 року вони у м. Києві не перебували, участь у масових зборах громадян не брали, тілесні ушкодження від дій працівників органів правопорядку не отримували, звернулися ОСОБА-1 - 10.12.2019 до Генерального прокурора України, а ОСОБА_6 - 14.07.2021 до Офісу Генерального прокурора (тобто більше ніж через 5 років після початку масових акцій протестів) із заявами про вчинення злочину у зв`язку з отриманням ними тілесних ушкоджень під час Революції Гідності, в яких повідомили завідомо неправдиві відомості щодо вчинення злочину - отримання ними тілесних ушкоджень в ніч з 18 на 19 лютого 2014 року на Майдані Незалежності в м. Києві від дій підрозділів особливого призначення «Беркут».

У цій же заяві ОСОБА-1 просив Генеральну прокуратуру залучити його до провадження як потерпілу особу від дій співробітників спецпідрозділу «Беркут» на підставі ст. 55 КПК України та Закону України «Про встановлення державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей» від 21 лютого 2014 року № 745-VII, зазначаючи, що матеріальної допомоги від держави він не отримував, а свідками його побиття «беркутівцями» є ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та інші особи.

В подальшому, 19.02.2020 ОСОБА-1, за вищевказаних обставин, залучено до кримінального провадження № 0001029 від 25.11.2013 як потерпілого.

19.02.2020, 18.05.2021, 03.11.2023 та 21.05.2024 ОСОБА-1, продовжуючи реалізовувати злочинні наміри на заволодіння чужим майном шляхом обману, під час допиту у якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0001029 від 25.11.2013, зазначив, що він брав участь у мирних зібраннях громадян у період з листопада 2013 року по лютий 2014 року. Очевидцями отримання ним тілесних ушкоджень 18.02.2014-19.02.2014 зазначив ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та інших осіб.

Ураховуючи зазначені вище показання ОСОБА-1, останнього, на підставі наказу Міністерства охорони здоров`я України від 31.12.2020 № 3093 «Про внесення змін до Переліку осіб за результатами судово-медичних експертиз, які отримали тілесні ушкодження під час участі у масових акціях громадського протесту» включено до Переліку осіб за результатами судово-медичних експертиз, які отримали тілесні ушкодження під час участі у масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року, затвердженому наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26 липня 2016 № 764.

Після цього, на підставі заяви ОСОБА-1 від 12.03.2021 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 3093 від 31.12.2020 «Про внесення змін до Переліку осіб за результатами судово-медичних експертиз, які отримали тілесні ушкодження під час участі у масових акціях протесту», на рахунок UA0712189 відкритий у ТВБВ № 10013/0242 філії Львівського обласного управління AT «Ощадбанк» 19.03.2021 ОСОБА-1 виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 200 (двісті тисяч) гривень як особі, яка отримала легкі тілесні ушкодження в порядку, передбаченому статтями 1, 4, Законом України «Про встановлення державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей» від 21.02.2014 № 745-VII.

Водночас, у заяві від 14.07.2021 ОСОБА_6 просив Офіс Генерального прокурора допитати його з обставин подій, викладених у його заяві, а свідками його побиття «беркутівцями» вказав ОСОБУ-1 та інших осіб.

Також, в заяві від 13.08.2022 ОСОБА_6 просив слідчого Державного бюро розслідувань залучити його до провадження як потерпілу особу від дій співробітників спецпідрозділу «Беркут» на підставі ст. 55 КПК України, та у подальшому 13.10.2022 звернувся зі скаргою до Офісу Генерального прокурора на рішення слідчого щодо відмови у задоволені його заяви про визнання потерпілим у кримінальному провадженні.

Крім того, у подальшому 12.08.2021, 22.11.2023 та 28.05.2024 під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0001029 від 25.11.2013, а саме допиту свідка, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА-1, ОСОБА_5 та іншими особами, з метою заволодіння разом з ОСОБА-1 державними коштами у вигляді одноразової грошової допомоги, шляхом обману, з корисливих мотивів, на підтвердження зазначених у своїй заяві від 14.07.2021 про вчинення кримінального правопорушення відомостей надав завідомо неправдиві показання свідка, про те, що в ніч на 19.02.2014 в м. Києві на Майдані Незалежності йому та ОСОБА-1 співробітниками спецпідрозділу «Беркут» спричинено тілесні ушкодження, чим штучно створив докази обвинувачення.

Водночас, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА-1, ОСОБА_6 та іншими особами, реалізуючи спільний умисел на заволодіння ОСОБА-1 шляхом обману державними коштами у вигляді одноразової грошової допомоги як особі, яка отримала тілесні ушкодження, побої, мордування під час участі в акціях в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21.11.2013 по 21.02.2014, надав завідомо неправдиві показання щодо обставин своєї участі та участі ОСОБА-1 у масових акціях протесту 18-19 лютого 2014 року у м. Києві та отримання тілесних ушкоджень від працівників правоохоронних органів за наступних обставин.

03.11.2023, в період часу з 09 години 27 хвилин до 12 години 10 хвилини, перебуваючи у приміщенні Державного бюро розслідувань за адресою: місто Київ, вулиця Борисоглібська 18, ОСОБА_5 , будучи допитаним слідчим Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 як свідок у кримінальному провадженні № 0001029 від 25.11.2013, заздалегідь попередженим належним чином про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, передбачену статтею 384 КК України, а також про можливість відмовитись від давання показань на підставі статті 63 Конституції України та статті 18 КПК України, не скористався відповідним правом, а маючи намір на надання недостовірних відомостей про факти й обставини, які мають значення для встановлення дійсних обставин події, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, усвідомлюючи, що в ніч з 18 лютого 2014 року на 19 лютого 2014 року він та ОСОБА-1 у м. Києві не перебували, участь у масових зборах громадян не брали, тілесні ушкодження від дій працівників органів правопорядку не отримували, надав завідомо неправдиві показання про те, що в ніч з 18.02.2014 на 19.02.2014 біля сцени на Майдані Незалежності у м. Києві невстановлені співробітники спецпідрозділу «Беркут» спричинили ОСОБА-1 тілесні ушкодження, чим спотворив дійсні обставини події, які йому були достовірно відомі, та ввів в оману орган, що здійснює досудове розслідування, тим самим штучно створивши докази обвинувачення (показання свідка).

Таким чином під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0001029 від 25.11.2013 - допиту свідка ОСОБА_5 03.11.2023, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА-1, ОСОБА_6 та іншими особами, з метою заволодіння ОСОБА-1 державними коштами шляхом обману, з корисливих мотивів, надав завідомо неправдиві показання свідка, чим штучно створив докази обвинувачення.

Водночас, ОСОБА-1, не пізніше 10.12.2019, будучи обізнаним про численні випадки застосування працівниками міліції, зокрема підрозділів «Беркут», фізичного насильства, спеціальних засобів, техніки та вогнепальної зброї до учасників зборів громадян 18-19 лютого 2014 року у центральній частині м. Києва (Майдані Незалежності та прилеглих вулицях), внаслідок якого велику кількість мітингувальників вбито та спричинено тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, вирішив шляхом обману заволодіти одноразовою грошовою допомогою як особа, яка отримала тілесні ушкодження, побої, мордування під час участі в акціях в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21 листопада 2013 р. по 21 лютого 2014 р., передбаченою Законом України «Про встановлення державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей» від 21 лютого 2014 року № 745-VII.

Для реалізації вказаного злочинного наміру ОСОБА-1, усвідомлюючи, що 18-19 лютого 2014 року він у м. Києві не перебував, участь у масових зборах громадян не брав, тілесні ушкодження від дій працівників органів правопорядку не отримував, звернувся 10.12.2019 (більше ніж через 5 років після початку масових акцій протестів) до Генерального прокурора України із заявою про вчинення злочину, у зв`язку з отриманням ним тілесних ушкоджень під час Революції Гідності, в якій повідомив завідомо неправдиві відомості щодо вчинення злочину - отримання ним тілесних ушкоджень в ніч з 18 на 19 лютого 2014 року на Майдані Незалежності в м. Києві від дій підрозділів особливого призначення «Беркут», а саме «наносили удари по спині, обличчю, удари наносили прикладом автомата, внаслідок чого я отримав перелом трьох ребер і ключиці, вибили мені близько 10 зубів, я втратив зір на праве око, отримав поранення лівої руки від вибуху гранати».

У цій же заяві ОСОБА-1 просив Генеральну прокуратуру залучити його до провадження як потерпілу особу від дій співробітників спецпідрозділу «Беркут» на підставі ст. 55 КПК України та Закону України «Про встановлення державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей» від 21 лютого 2014 року № 745-VII, зазначаючи, що матеріальної допомоги від держави він не отримував, а свідками його побиття «беркутівцями» є ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та інші особи.

В подальшому, 19.02.2020 ОСОБА-1, за вищевказаних обставин, залучено до кримінального провадження № 0001029 від 25.11.2013 як потерпілого.

19.02.2020, 18.05.2021, 03.11.2023 та 21.05.2024 ОСОБА-1, продовжуючи реалізовувати злочинні наміри на заволодіння чужим майном у вигляді одноразової грошової допомоги шляхом обману, під час допиту у якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0001029 від 25.11.2013, зазначив, що він брав участь у мирних зібраннях громадян у період з листопада 2013 року по лютий 2014 року. Очевидцями отримання ним тілесних ушкоджень в ніч з 18.02.2014 на 19.02.2014 зазначив ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та інших осіб.

Ураховуючи зазначені вище показання ОСОБА-1, останнього, на підставі наказу Міністерства охорони здоров`я України від 31.12.2020 № 3093 «Про внесення змін до Переліку осіб за результатами судово-медичних експертиз, які отримали тілесні ушкодження під час участі у масових акціях громадського протесту» включено до Переліку осіб за результатами судово-медичних експертиз, які отримали тілесні ушкодження під час участі у масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року, затвердженому наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26 липня 2016 № 764.

У подальшому Міністерством соціальної політики України на підставі листа Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної адміністрації від 26.02.2021 № 9047/0/1-21 спрямовано бюджетні асигнування у сумі 200 тис. грн Департаменту для подальшої виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА-1, як особі, яка отримала легкі тілесні ушкодження під час участі в акціях громадського протесту.

Після цього, на підставі заяви ОСОБА-1 від 12.03.2021 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 3093 від 31.12.2020 «Про внесення змін до Переліку осіб за результатами судово-медичних експертиз, які отримали тілесні ушкодження під час участі у масових акціях протесту», на рахунок НОМЕР_1 відкритий у ТВБВ № 10013/0242 філії Львівського обласного управління AT «Ощадбанк» 19.03.2021 ОСОБА-1 виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 200 (двісті тисяч) гривень як особі, яка отримала легкі тілесні ушкодження в порядку, передбаченому статтями 1, 4, Законом України «Про встановлення державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей» від 21.02.2014 № 745-VII.

В подальшому, після незаконного отримання з державного бюджету одноразової грошової допомоги в сумі 200 тис. грн, ОСОБА-1, продовжуючи свої злочинні дії, маючи умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману у великих розмірах, упродовж 2021-2023 років, зокрема, 26.03.2021, 06.08.2021, 03.11.2021, 13.05.2022, 09.06.2022. 21.07.2022, 05.09.2022, 26.10.2022, 19.12.2022, 23.02.2023, 28.02.2023, 10.04.2023, 08.08.2023, 22.09.2023 та інших, шляхом подання до Офісу Генерального прокурора та Державного бюро розслідувань безпідставних, необґрунтованих звернень (заяв, скарг, клопотань) про необхідність проведення слідчих та інших процесуальних дій, у тому числі допит свідків, призначення судових експертиз, направлених на установлення факту нібито спричинення йому невстановленими співробітниками міліції тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, під час раніше повідомлених ним обставин участі в акції протесту на Майдані Незалежності в м. Києві 18.02.2014, продовжив необґрунтовано заявляти про своє право на одержання одноразової грошової допомоги на підставі Закону України «Про встановлення державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей» від 21.02.2014 № 745-VII, як особа, яка отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

При цьому, ОСОБА-1 у вказаних зверненнях від органу досудового розслідування та прокурора вимагав включити його до переліку осіб, які отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження під час Революції Гідності та подати до Міністерства охорони здоров`я для здійснення одноразової грошової допомоги у сумі 500,0 тис. грн з державного бюджету у порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2018 № 14 «Деякі питання використання коштів державного бюджету для надання одноразової грошової допомоги членам сімей осіб, смерть яких пов`язана з участю в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21 листопада 2013 р. по 21 лютого 2014 р., та особам, які отримали тілесні ушкодження, побої, мордування під час участі в зазначених акціях».

З метою реалізації свого злочинного корисливого умислу на заволодіння чужим майном шляхом обману у великих розмірах, а саме грошовими коштами з державного бюджету у вигляді одноразової грошової допомоги у сумі 500 тис грн, для надання своїм заявам і показанням у якості потерпілого нібито правдивості, до скоєння кримінального правопорушення ОСОБА-1 залучив своїх знайомих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та інших осіб, домовившись спільно надати органу досудового розслідування однакові, завідомо неправдиві показання про їх спільне перебування 18.02.2014 в м. Києві на Майдані Незалежності та спричинення йому в цей день тілесних ушкоджень невстановленими співробітниками міліції біля сцени на Майдані Незалежності в м. Києві.

Так, 19.02.2020, 18.05.2021, 07.12.2022, 03.11.2023 та 21.05.2024 ОСОБА-1, продовжуючи реалізовувати спільні з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та іншими особами злочинні наміри на заволодіння чужим майном шляхом обману, під час допиту у якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0001029 від 25.11.2013, повідомив, що він брав участь у мирних зібраннях громадян у період з листопада 2013 року по лютий 2014 року. Очевидцями спричинення йому тілесних ушкоджень в ніч з 18.02.2014 на 19.02.2014 зазначив ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та інших осіб.

У подальшому, 14.07.2021 (більше ніж через 7 років після завершення масових акцій протестів) ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА-1 та ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння ним та ОСОБА-1 чужим майном у вигляді одноразової грошової допомоги, шляхом обману, усвідомлюючи, що в ніч з 18 лютого 2014 року на 19 лютого 2014 року він та ОСОБА-1 у м. Києві не перебували, участь у масових зборах громадян не брали, тілесні ушкодження від дій працівників органів правопорядку не отримували, звернувся до Генерального прокурора із заявою про злочин, а саме про нібито побиття його співробітниками міліції в ніч з 18.02.2014 на 19.02.2014 під час надання ним допомоги ОСОБА-1 біля сцени Майдану Незалежності в м. Києві та спричинення йому тілесних ушкоджень.

Надалі, ОСОБА_6 продовжуючи свої злочинні дії, упродовж 2021-2023 років, зокрема, 07.07.2022, 15.08.2022, 13.10.2022, 20.04.2023, 14.08.2023, 26.09.2023 подав до Офісу Генерального прокурора та Державного бюро розслідувань безпідставні, необґрунтовані звернення (заяви, скарги, клопотання) про необхідність проведення слідчих та інших процесуальних дій у кримінальному провадженні, у тому числі допитів свідків, призначення судових експертиз, направлених на установлення факту нібито спричинення йому невстановленими співробітниками міліції тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, під час раніше повідомлених ним обставин участі в акції протесту на Майдані Незалежності в м. Києві в ніч на 19.02.2014.

При цьому відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженими Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року №2212-ІХ) із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку.

У той же час, 12.08.2021, а також продовжуючи діяти в умовах воєнного стану 22.11.2023 та 28.05.2024 ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА-1, ОСОБА_5 та іншими особами, з метою реалізації спільних злочинних намірів на заволодіння ним та ОСОБА-1 чужим майном у вигляді одноразової грошової допомоги, шляхом обману, під час допиту у якості свідка у кримінальному провадженні № 0001029 від 25.11.2013 надав завідомо неправдиві показання про те, що в ніч з 18.02.2014 на 19.02.2014 біля сцени на Майдані Незалежності у м. Києві йому та ОСОБА-1 співробітниками спецпідрозділу міліції «Беркут» спричинено тілесні ушкодження, чим штучно створив докази обвинувачення.

Також, під час дії воєнного стану 03.11.2023 ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА-1 та ОСОБА_6 з метою реалізації спільних злочинних намірів на заволодіння ОСОБА-1 шляхом обману чужим майном у вигляді одноразової грошової допомоги, шляхом обману, 03.11.2023 під час допиту як свідка у кримінальному провадженні №0001029 від 25.11.2013 надав завідомо неправдиві показання про те, що в ніч з 18.02.2014 на 19.02.2014 біля сцени на Майдані Незалежності у м. Києві ОСОБА-1 співробітниками спецпідрозділу міліції «Беркут» спричинено тілесні ушкодження, чим штучно створив докази обвинувачення.

Отже, ОСОБА-1, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб між собою та спільно з іншими особами, у період з 19.02.2020 по 28.05.2024, у тому числі в умовах воєнного стану, виконали усі дії, які кожен з них вважав необхідними для заволодіння ОСОБА-1 шляхом обману одноразовою грошовою допомогою у розмірі 500 (п`ятсот) тис. грн, як особою, яка нібито отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості в порядку, передбаченому статтями 1, 4 Закону України «Про встановлення державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей» від 21.02.2014 № 745-VII, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, а саме у наслідок викриття злочинної діяльності правоохоронними органами.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА-1, ОСОБА_6 та спільно з іншими особами, надаючи як свідок завідомо неправдиві показання щодо обставин своєї участі та участі ОСОБА-1 у масових акціях протесту в ніч з 18.02.2014 на 19.02.2014 у м. Києві та про спричинення ОСОБА-1 тілесних ушкоджень працівниками правоохоронних органів, в умовах воєнного стану виконав усі дії, які вважав необхідними для заволодіння ОСОБА-1 шляхом обману чужим майном у вигляді одноразової грошової допомоги (державними коштами) у розмірі 500 (п`ятсот) тис грн, що становить 373 (триста сімдесят три) неоподаткованих мінімума доходів громадян та відповідно до п.3 примітки статті 185 КК України (стаття 185 КК України зі змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 1449-VI від 04.06.2009, № 2617-VIII від 22.11.2018, № 2117-IX від 03.03.2022) є великим розміром, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, а саме у наслідок викриття злочинної діяльності правоохоронними органами.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у завідомо неправдивому показанні свідка, наданому органу, що здійснює досудове розслідування, поєднаному із штучним створенням доказів обвинувачення, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 384 Кримінального кодексу України.

Крім того, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 3233-IX від 13.07.2023).

24.04.2025 року між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно вказаної угоди прокурор ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав обвинувачення в повному обсязі, зобов`язався надавати слідчому, прокурору, слідчому судді та суду достовірні показання щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, що є предметом досудового розслідування, судового розгляду в кримінальних провадженнях №0001029, №0000796 та інших, зокрема, стосовно вчинення ОСОБА_9 і іншими особами дій, спрямованих на заволодіння чужим майном (державними коштами у вигляді виплати державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту) шляхом обману, введення в оману суду або іншого уповноваженого органу та завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення. Також вказаною угодою визначено покарання, яке сторони погодили: за ч. 2 ст. 384 КК України - 3 роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України - 4 роки позбавлення волі;

на підставі ст. 70 КК України - остаточне покарання - 4 роки позбавлення волі;

Сторонами узгоджено звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1-4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 24.04.2025 року між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

В указаному кримінальному провадженні відсутні речові докази.

З урахуванням позиції прокурора, в указаному кримінальному провадженні відсутні судові витрати.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 24.04.2025 року про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України(в редакції Закону від 13.07.2023 року).

Призначити узгоджене сторонами покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- за ч. 2 ст. 384 КК України - 3 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону від 13.07.2023 року) - 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання - 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід відсутній.

В указаному кримінальному провадженні відсутні речові докази та судові витрати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суду міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_10