У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0000189, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Подільського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0000189, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи громадянином України, у відповідності до ст. 68 Конституції України, зобов`язаний був неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зокрема п.п. 1, 2 Положення про дозвільну систему затвердженого, Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, п.п. 12.1, 12.2, 12.13 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 р. за № 637/3077.

Однак, ОСОБА_5 , всупереч обов`язку неухильного дотримання вказаних нормативно правових актів, діючи у порушення вищевказаних вимог, умисно вчинив злочин проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи кастет. В цей момент, у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на придбання, та у подальшому, на незаконне носіння кастету без передбаченого законом дозволу. У подальшому, ОСОБА_5 , помістив кастет до центрального відділення рюкзака, який був при ньому на той час та розпочав його носити при собі без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення працівниками правоохоронного органу.

У подальшому, перебуваючи у м. Києві по власних справах, 20.10.2025 приблизно о 15 год. 25 хв. ОСОБА_5 , зайшов до станції метрополітену «Почайна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де у вестибюлі вказаної станції метро, зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності у нього речей та предметів, обіг яких обмежено або заборонено законом, повідомив, що у центральному відділені, належного йому рюкзака чорного кольору, який був при ньому на той час, знаходиться кастет, який він придбав за вищевикладених обставин та незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Після чого, ОСОБА_5 був запрошений до кімнати поліції, що розташована на станції метрополітену «Почайна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де на підставі ст. 208 КПК України, в присутності двох запрошених понятих чоловічої статі, під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 та обшуку його особистих речей, виявлено та вилучено з центрального відділення, належного йому рюкзака чорного кольору, який був при ньому на той час, кастет який відноситься до контактної не клинкової холодної зброї, виготовлений кустарним способом по типу холодної зброї ударно-дробильної дії, який ОСОБА_5 , незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному носінні холодної зброї (кастету) без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Сторона обвинувачення вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у справі, необхідно застосувати відносно ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладені на нього процесуальні обов`язки, а також не зможуть запобігти спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та впливати на свідків.

Таким чином, орган досудового розслідування має всі підстави вважати, що за відсутність обмежень у вільному пересуванні надасть можливість підозрюваному продовжувати вчиняти злочини.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з мотивів у ньому наведених та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати до підозрюваного особисте зобов`язання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000189, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Процесуальне керівництва досудовим розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Подільською окружною прокуратурою міста Києва.

21 жовтня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Стороною обвинувачення на підтвердження обґрунтованості підозри та наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України та вказаних у клопотанні долучено: протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.10.2025; рапортом про виявлене кримінальне правопорушення від 20.10.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 20.10.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 20.10.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 20.10.2025; висновок експерта №СЕ-19/111-25/64674-ХЗ від 21.09.2025; та інші докази.

Таким чином, із долучених до клопотання та досліджених судом письмових доказів вбачається, що наявні достатні підстави, які поза розумним сумнівом свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Суд також звертає увагу на те, що «обґрунтована підозра», відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилалась сторона обвинувачення у клопотанні та позицію захисту щодо їх недоведеності, слідчий суддя зазначає наступне.

Зокрема, інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, відповідно до вимог ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, максимальною санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність відбування покарання у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, підозрюваний може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім цього, слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки хоча свідки і допитані на стадії досудового розслідування, однак вказаний ризик зберігається і стадії судового розгляду по суті кримінального провадження.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, враховує відомості про особу підозрюваного, який неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, має постійне місце проживання та реєстрації, громадянин України, раніше не судимий.

Згідно з положеннями ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, надаючи оцінку твердженню захисника щодо можливості застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, особливості події кримінальних правопорушень (місце, мету, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні, тощо), дійшов висновку, що заявлений захисником запобіжний захід не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування. Крім цього, застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначених ризиків.

За таких обставин, враховуючи, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обґрунтованість підозри, слідчий суддя дійшов висновку щодо наявності підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, зможе у повній мірі запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім цього, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного слід покласти наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду закордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з свідками; не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Керуючись, ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 376, 492 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В ИВ :

Клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0000189, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби, за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану шляхом перебування у захисних спорудах (укриттях) на випадок оголошення повітряної тривоги, а також необхідності евакуації з території, наближеної до зони бойових дій.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду у кримінальному провадженні;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби, за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану шляхом перебування у захисних спорудах (укриттях) на випадок оголошення повітряної тривоги, а також необхідності евакуації з території, наближеної до зони бойових дій;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України;

утриматися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали та обов`язків визначити у два місяці в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 грудня 2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, у якому він перебуває під домашнім арештом, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали покласти на уповноважених осіб СВ управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважених осіб Подільської окружної прокуратури м. Києва.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1