Справа № 755/4822/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2025 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000371 від 04.02.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Красні Окни Одеської області, українця, громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.06.2019 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 184 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування від покарання з іспитовим строком на 1 рік; - вироком ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.10.2019 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ст. 70 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 (в режимі відеоконференцзв`язку),

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, на особливий період, раніше засудженим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову, повторно, 04.02.2025 року приблизно о 05:40 з метою особистого, протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, перебуваючи у автомобілі марки «HYUNDAI», моделі «ELANTRA», синього кольору, з державними номерними знаками реєстрації транспортного засобу НОМЕР_1 , що знаходився біля будинку за адресою АДРЕСА_3 , відкрито викрав мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ІМЕІ2: НОМЕР_3 вартістю 3178 грн 00 коп., з сім карткою оператора « ІНФОРМАЦІЯ_4 » абонентський номер НОМЕР_4 , та ігноруючи прохання потерпілого ОСОБА_9 щодо повернення його майна усвідомлюючи, що його дії мають відкритий характер, передбачаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення злочину зник, направившись до квартири АДРЕСА_4 .

Таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 3178 грн 00 коп.

Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 4 ст. 186 КК України не визнав у повному обсязі та скористався положеннями ст. 63 Конституції України.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого щодо не визнання своєї винуватості, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що бачив обвинуваченого один раз у день події, впізнав його у судовому засіданні. Так, 04.02.2025 року він виїхав на своєму автомобілі «HYUNDAI ELANTRA» таксувати, взяв замовлення з АДРЕСА_3 . Приїхавши на замовлення, до нього в автомобіль сіли ОСОБА_5 - на переднє сидіння та дівчина - на заднє сидіння. Він привіз їх до будинку АДРЕСА_3 , зупинився, з будинку вийшла якась дівчина, дала грошові кошти ОСОБА_5 , який в подальшому дав грошові кошти йому, дівчата пішли у будинок. Коли ОСОБА_5 забирав здачу, то у цей момент останній взяв його телефон марки «Samsung», який був прикріплений на передній панелі в салоні автомобіля, та пішов в бік будинку, потім зник у під`їзді. Він вибіг з автомобіля та словесно зупиняв ОСОБА_5 , однак останній не реагував. Після чого, він викликав працівників поліції, які, по приїзду, затримали ОСОБА_5 та повернули йому його телефон без сім-картки та чохла. Зазначив, що ОСОБА_5 він пробачив, претензій до нього він не має. З приводу покарання поклався на розсуд суду.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показала, що ОСОБА_5 знає, він був її хлопцем у день події. Так, 04.02.2025 року вона та ОСОБА_5 відпочивали, вона була в стані сильного алкогольного сп`яніння. Десь під ранок цього дня ОСОБА_5 для них викликав таксі з АДРЕСА_3 . Приїхавши додому, до них спустилась її подруга ОСОБА_12 , принесла грошові кошти розрахуватися за таксі, які віддала ОСОБА_13 . Потім вона разом із подругою пішли додому, а ОСОБА_5 залишився з таксистом на вулиці. Піднявшись у квартиру, вона зразу заснула. Зранку до неї додому прийшли працівники поліції та під газовою плитою знайшли мобільний телефон чорного кольору, який належить водію таксі. Зазначила, що подію, яка відбулась 04.02.2025 року, вона погано пам`ятає, оскільки була в стані сильного алкогольного сп`яніння. Охарактеризувати ОСОБА_5 вона може як добру людину.

Суд оцінює показання потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_11 як належними та достовірними, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому немає підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Окрім показань потерпілого та свідків вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, також підтверджується відомостями, які містяться в досліджених судом письмових доказах та процесуальних документах, а саме у: - витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000371 від 04.02.2025 року (том І а.п. 67-68); - протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.02.2025 року, відповідно до якого 04.02.2025 року близько 06:00 за адресою: АДРЕСА_3 , після завершення проїзду пасажир забрав із автомобіля мобільний телефон «Samsung» із сім-карткою номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_14 (том І а.п. 71); - протоколі огляду місця події від 04.02.2025 року з додатками, відповідно до якого 04.02.2025 року був проведений огляд ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , під час чого було виявлено автомобіль «HYUNDAI», моделі «ELANTRA», синього кольору, з державними номерними знаками реєстрації транспортного засобу НОМЕР_1 , без візуальних пошкоджень. В ході огляду було здійснено змив з ручок дверей задньої правої та лівої, які були вилученні. Крім того, з ручки задньої правої дверей було виявлено та вилучено папілярний узор (том І а.п. 72-75); - протоколі обшуку від 04.02.2025 року з додатками, відповідно до якого 04.02.2025 року був проведений обшуку у квартирі АДРЕСА_4 , та в якій тимчасово проживає ОСОБА_5 . Під час обшуку було виявлено та вилучено: три ключі з брелками; сім-картка мобільного оператора ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » НОМЕР_5 ; флеш-карта та провід (2 шт); ніж «Коbun» з чохлом; мобільний телефон в непрацюючому вигляді марки InFinies з побитим екраном без зарядного пристрою; мобільний телефон «Samsung»; сумка з особистими речами (том І а.п. 77-80);

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.02.2025 року за участю потерпілого ОСОБА_9 у присутності двох понятих, з додатками, відповідно до якого 04.02.2025 року ОСОБА_9 , переглянувши фотознімки осіб, серед яких наявний фотознімок особи, яка відкрито забрала його телефон з автомобіля, та не зважаючи на прохання повернути телефон зайшов у під`їзд будинку, повідомив, що серед пред`явлених йому на фотознімках осіб він впізнав особу під № 1, за формою обличчя, а саме овал обличчя, формою носу, високій лоб, формою очей, губ та підборіддям. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.02.2025 року на фотознімку під № 1 зображений ОСОБА_5 (том І а.п. 81-83); - висновку експерта № СЕ-19/111-25/9450-ТВ від 13.02.2025 року відповідно до якого ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки, тобто - наданого на дослідження мобільного телефону марки «Samsung Galaxy А12 SM-A127F 3/32 GB», який був у використанні, на ринку подібного майна на дату оцінки, а саме станом на 04.02.2025 року становить 3178 грн ( три тисячі сто сімдесят вісім) (том І а.п. 90-94); - протоколі огляду інформації з веб-сторінки від 12.02.2025 року, відповідно до якого 12.02.2025 року був проведений огляд інформації, яку за допомогою всесвітньої мережі Інтернет, було отримано під час перегляду вхідних листів на електронній пошті - ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме відомостей, які містяться у вхідному листі надісланому з електронної скриньки - ІНФОРМАЦІЯ_7 . Так, в ході огляду вхідного листа встановлено, що даний лист містить у собі відповідь на запит правоохоронних органів, наданого на підставі ст. 93 КПК України до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 ». При натисканні на даний лист, висвічується наступна інформація: «Доброго дня! По запиту цей клієнт за телефоном НОМЕР_6 здійснив тільки одне замовлення в нашій ІДС 04.02.2025 року о 05:11. Він не є постійним клієнтом. Запис розмови надаємо на оптичному диску CD-R та вкладенні». Також наявні два вкладення формату МР3 з назвами: 1. 2025-02-04_05_10_58__1121.mp3; 2. 2025-02-04_05_09_31__1121.mp3. Під час огляду оптичного диску, наданого представником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », встановлено, що дані файли є ідентичними до наданих в електронному листі, у вигляді вкладень (том І а.п. 99-101); - протоколі огляду оптичного диску CD-R від 12.02.2025 року, відповідно до якого був проведений огляд оптичного диску CD-R на якому перебувають аудіозаписи, надані представником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » від 04.02.2025 року, а саме розмови диспетчера таксі та замовника. Під час огляду аудіозапису чути чоловічий голос, який промовляє «Добрый день, можна пожалуйста машинку на АДРЕСА_5 » (том І а.п. 102-107); - протоколі тимчасового доступу до речей та документів від 11.03.2025 року з додатками, відповідно до якого було здійснено тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » та дана інформація була вилучена (том І а.п. 111-113);

- протоколі огляду інформації, яка міститься на оптичному диску CD-R від 11.03.2025 року, відповідно до якого був проведений огляд інформації, яка міститься на оптичному диску CD-R, яка надана мобільним оператором ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 ». У даному файлі міститься інформація, щодо з`єднань у період з 04.02.2025 року 05:00 по 04.02.2025 року 10:00 по мобільному телефону НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_5 . За результатами огляду було встановлено, що у період часу з 05:03 по 05:25 ОСОБА_5 перебував за адресою виклику ним таксі, а саме: АДРЕСА_6 . У період часу з 05:40 по 05:54 ОСОБА_5 перебував за адресою: АДРЕСА_3 . Остання фіксація активності абонентського номеру 05:54 04.02.2025 року (том І а.п. 114-118)

- протоколі тимчасового доступу до речей та документів від 10.03.2025 року з додатками, відповідно до якого було здійснено тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та дана інформація була вилучена (том І а.п. 121-123);

- протоколі огляду інформації, яка міститься на оптичному диску CD-R від 11.03.2025 року, відповідно до якого був проведений огляд інформації, яка міститься на оптичному диску CD-R, яка надана мобільним оператором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». У даному файлі міститься інформація, щодо з`єднань у період з 04.02.2025 року 00:00 по 04.02.2025 року 23:59 по мобільному телефону НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_14 . За результатами огляду було встановлено, що у період часу з 23:47 по 05:00 ОСОБА_14 перебував імовірно за все за адресою: АДРЕСА_7 . У період часу з 05:05 по невстановлений період часу, але не пізніше 05:30 ОСОБА_14 перебував за місцем першого виклику, який був прийнятий ним, а саме за адресою: АДРЕСА_6 . У період часу з 05:30 по 05:47 ОСОБА_14 перебував у районі вул. Малишка, імовірніше за все за адресою: АДРЕСА_3 . У наданій оператором інформації також вказано, що період часу з 06:00 04.02.2025 року тип з`єднання визначено як «переадресація», що свідчить про відключення мобільного телефону, або від`єднання сім-картки від мобільного телефону (виймання сім-картки зі слоту) (том І а.п. 124-128); Крім того, судом були дослідженні супровідні листи, постанови про визнання речовими доказами від 04.02.2025 року, 11.02.2025 року, 12.02.2025, 25.02.2025 року, 11.03.2025 року та інше. Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його винуватість повністю доведена зібраними та дослідженими у справі доказами.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, взаємозв`язку, вважає, що у провадженні існує сукупність допустимих та належних доказів, на підставі яких можна зробити переконливий висновок щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_15 в інкримінованому йому діянні.

Під час дослідження матеріалів кримінального провадження підстав для визнання доказів недопустимими судом не установлено, так як не було встановлено факту істотних фундаментальних порушень прав і свобод учасників провадження.

При формуванні такого підходу суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 8 жовтня 2019 року у справі № 639/8329/14-к, відповідно до якої вирішуючи питання про застосування правил ст. 87 КПК до наданих сторонами доказів, Суд вказав, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті. … суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу з точки зору ст. 87 КПК, має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим, але ці обставини у даній справі судом не установлені.

Порушень вимог КПК України під час проведення слідчих дій у цьому кримінальному провадженні, які б були фундаментальними, судом не установлено.

Доводи захисника під час судових дебатів щодо недоведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому діяння є необґрунтованими та спростовуються дослідженими в суді доказами в їх сукупності.

Під час розгляду кримінального провадження судом не встановлено порушення фундаментальних прав і свобод особи, що містить ознаки істотного порушення. Водночас суд не бере до уваги висновок експерта № СЕ-19/111-25/10045-ХЗ від 18.02.2025 року (том І а.п. 85-88), оскільки будь-яких даних на підтвердження чи спростування вини обвинуваченого в інкримінованому кримінальному правопорушенні вони не містять. Отже, з точки зору належності та допустимості вказаний доказ не може бути прийнятий до уваги судом.

Зібрані у справі докази, що були досліджені під час судового розгляду, суд вважає послідовими, логічними, такими, що узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, суд і покладає їх в основу обвинувального вироку. Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

З огляду на викладене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану, повторно, тому кваліфікує його дії ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Так, суд відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України - є тяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження, характер та ступінь тяжкості наслідків, що настали - завдано матеріальної шкоди потерпілому; поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 під час та після вчинення протиправної дії; його ставлення до скоєного - не визнає вину, відмовився від надання показань у судовому засіданні; дані про його особу, а саме: не одружений, дітей немає, військовослужбовець; його стан здоров`я (має хронічні захворювання); під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; раніше судимий. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно зі ст. 66 КК України судом не встановлено

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочину. На підставі викладеного та враховуючи думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років, думку сторони захисту - захисник просив виправдати обвинуваченого за недоведеністю його вини у вчиненні злочину або в разі визнання його винним - призначити покарання в мінімальному розмірі з огляду на його стан здоров`я (наявність хронічних захворювань), думку потерпілого - щодо покарання поклався на розсуд суду, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Також суд враховує відповідь на запит суду від 03.09.2025 року, яка надійшла від філії Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_10 », відповідно до якої стан здоров`я ОСОБА_5 розцінюється як задовільний.

Підстав для застосування ст. 69, ст. 69-1, ст. 75 КК України до обвинуваченого суд не вбачає.

У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

При цьому суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді від 11.02.2025 року підлягає скасуванню після набрання вироком законної сили. Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 3 (три) місяці. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 04 лютого 2025 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз:

- № СЕ-19/111-25/10045-ХЗ від 18.02.2025 року в розмірі 2387 грн 70 коп;

- № СЕ-19/111-25/9450-ТВ від 13.02.2025 року в розмірі 1591 грн 80 коп;

- № СЕ-19/111-25/10055-Д від 18.02.2025 року в розмірі 2387 грн 70 коп.

Арешт, накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.02.2025 року - скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки «Samsung» А12 IMEI1: НОМЕР_2 IMEI2: НОМЕР_3 - залишити ОСОБА_9 ;

- штани та кофту чорного кольору «Найк», які поміщені до спецпакету PSP4198093; 3 три ключі з брелками, сім-карта мобільного оператора ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » НОМЕР_5 , флеш-карта та провід (2 шт.), які поміщені до сумки - д спецпакету 7113999; ніж « ІНФОРМАЦІЯ_11 » з чохлом, який поміщено до спецпакету 7113963; мобільний телефон в непрацюючому вигляді марки InFinix з побитим екраном без зарядного пристрою, який поміщено до спецпакету PSP1238421; мобільний телефон марки Самсунг, який поміщено до спецпакету PSP1238453 - повернути ОСОБА_5 ;

- три дактилокартки, оптичні диски CD-R - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору, потерпілому, обвинуваченому та його захиснику.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1