Справа № 455/827/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/657/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду

в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 04.06.2025 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солянуватка, Старосамбірського району, Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено покарання за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно з вироком, в серпні 2018 року (точна дата та точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи злочинні наслідки і бажаючи їх настання, маючи злочинний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, з метою керування транспортним засобом трактором, виступив пособником у вчиненні підробки «Посвідчення тракториста-машиніста», а саме: перебуваючи в м. Львів, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, персональні дані про себе та власне фотозображення, які були використані для підробки у невстановленому місці та невстановлений час «Посвідчення тракториста-машиніста» серії АТ №079705 від 30.06.2018, виданого ГУ Держпродспоживслужби в Київській області, про надання йому права на керування машинами категорії А1, А2, В1, В2, В3, С, D1, D2 Е1, Е2 F1, F2 G1, G2 H, в якому були використані реквізити Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, а фактично останній у ГУ Держпродспоживслужби в Київській області не звертався, та вищевказаний документ йому не видавався, який останній отримав наприкінці вересня 2018 року (точна дата та точний час досудовим розслідуванням не встановлено) в обумовленому місці, а саме в відділенні Нова пошта №1, розташованому за адресою: м. Добромиль, вул. Грушевського, 3, Самбірський район Львівська область.

В подальшому, 25 квітня 2025 року близько 10 години 59 хвилин, ОСОБА_7 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що «Посвідчення тракториста-машиніста» серії АТ №079705 від 30.06.2018, видане ГУ Держпродспоживслужби в Київській області, про надання йому права на керування машинами категорії А1, А2, В1, В2, В3, С, D1, D2 Е1, Е2 F1, F2 G1, G2 H, в якому були використані реквізити Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, є підробленим та містить завідомо недостовірні відомості щодо надання йому права на керування машинами категорії А1, А2, В1, В2, В3, С, D1, D2 Е1, Е2 F1, F2 G1, G2 H, рухаючись колісним трактором марки «Беларус 892» номерний знак НОМЕР_1 по автодорозі Т14-18 «Нижанковичі Самбір Дрогобич Стрий» і перебуваючи в межах населеного пункту Нижанковичі Самбірського району Львівської області, використав вищевказане, завідомо підроблене «Посвідчення тракториста-машиніста», шляхом його пред`явлення та надання працівникам поліції Самбірського РВП ГУНП у Львівській області.

Не погоджуючись із зазначеним вироком, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити та вважати обвинуваченого звільненим на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України від покарання, призначеного за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності. вважати обвинуваченого засудженим за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, санкція передбачала покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вказаного злочину минув. З огляду на те, що обвинувачений не просив про таке звільнення його слід було звільнити від призначеного покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали судового провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування чи зміну судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Встановлено, що вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено покарання за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у серпні 2018 року.

Санкція ч. 1 ст. 358 КК України на момент вчинення кримінального правопорушення серпень 2018 року передбачала покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відтак, зазначений злочин, відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Згідно з ч. 5 ст. 74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

При цьому, визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Зазначеного правового висновку дотримується Верховний суд (справа №552/5595/18, постанова від 29.07.2021 року).

З огляду на те, що з моменту вчинення злочину до ухвалення вироку минуло три роки, за відсутності клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності, колегія суддів приходить до переконання, що обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Відтак, вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 04.06.2025 року, відповідно до ст. 408 КПК України, підлягає зміні в цій частині.

Керуючись ст. 405, 407,408, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 04.06.2025 року змінити.

Вважати обвинуваченого обвинуваченого ОСОБА_7 засудженим за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, обвинуваченого ОСОБА_7 звільнити від покарання у зв`язку з закінченням строків давності.

Вважати обвинуваченого ОСОБА_9 засудженим за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Виключити з резолютивної частини вироку Старосамбірського районного суду Львівської області від 04.06.2025 року покликання на призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до ст. 70 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на нього може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4