КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/8584/2025 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 з доповненнями та прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 з доповненнями на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2025 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні якого перебувають двоє неповнолітніх дітей, не адвоката, депутата Чабанівської селищної ради, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369 КК України, у кримінальному провадженні №0001149 від 16 жовтня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2025 року у задоволенні клопотання старшого слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, катувань, інших видів неналежного поводження з особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погоджене заступником начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишено без задоволення.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, що полягає в забороні підозрюваному з 23 год. 30 хв. по 05 год. 00 хв. наступної доби, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, в межах строку досудового розслідування до 24 грудня 2025 року.

Звільнено підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно в залі суду.

Відповідно до частини п'ятої статті 194 КПК України, покладено на підозрюваного такі обов?язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон,

інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

Роз?яснено підозрюваному, що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з?являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов?язаних із виконанням покладених на нього зобов?язань, використовувати електронні засоби контролю.

Не погоджуючись з указаною ухвалою прокурор у кримінальному провадженні - заступник начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів; визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі 3303 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 10 001 484 гривень; у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Васильків, Київська область без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) утримуватися від спілкування в будь-якій формі з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , депутатами Чабанівської селищної ради; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну; 6) носити електронний засіб контролю.

Уважає, що вказана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, невмотивованою та не ґрунтується на нормах Кримінального процесуального кодексу України, а також не відповідає фактичним обставинам, постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню.

У доповненнях до апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею при винесені оскаржуваної ухвали не оцінено ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також іншим чином перешкоджати здійсненню повного, всебічного досудового розслідування, вчинення інших кримінальних правопорушень, можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Вказує, що санкцією частини третьої статті 369 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 8 років з конфіскацією майна, крім того, застосування статтею 69, 75 КК України за вчинення корупційних кримінальних правопорушень не передбачене.

Посилається на те, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість та невідвороність покарання за вчинення тяжкого корисливого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування, дають стороні обвинувачення достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 має реальні можливості переховуватися від органів досудового розслідування, використовуючи свій статус депутата селищної ради, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Окрім того, судом першої інстанції не взято до уваги, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, проводяться та заплановано проведення низки слідчих (розшукових) дій з метою отримання доказів, які підозрюваний може знищити, сховати або спотворити.

Зауважує, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі до вирішення питання про виявлення майна з метою його спеціальної конфіскації та накладення на нього арешту наявний ризик того, що підозрюваний вчинить активні дії щодо приховання такого майна, перешкоджаючи таким чином кримінальному провадженню, зокрема щодо досягнення мети та завдань кримінального провадження, невідворотності покарання та його достатності, крім того, санкція статті в якій підозрюється ОСОБА_7 передбачає конфіскацію майна, на разі продовжуються заходи, щодо виявлення належного останньому майна.

На переконання сторони обвинувачення, ОСОБА_7 має зв`язки зі службовими особами правоохоронних органів та знає про засоби і методи проведення досудового розслідування, що підтверджуються матеріалами НРСД; також ОСОБА_7 є діючим депутатом Чабанівської селищної ради та може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення користуючись службовим становищем.

Також указує, що застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності буде вчиняти активні дії, спрямовані на унеможливлення проведення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Наполягає на тому, що з метою запобігання наведеним вище ризикам, ураховуючи зазначені доводи щодо використання підозрюваним ОСОБА_7 свого майного стану, соціальних і кримінальних зв`язків, а також зв`язків зі службовими особами правоохоронних органів для протидії розслідуванню або переховуванню від органу досудового розслідування, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється та неможливість запобігти вказаним шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, стосовно підозрюваного необхідно застосувати найсуворіший запобіжний захід тримання під вартою.

Також з апеляційною скаргою на вказану ухвалу слідчого судді звернулась захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати частково в частині обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, що полягає в забороні підозрюваному з 23 год. 30 хв. по 05 год. 00 хв. наступної доби, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, в межах строку досудового розслідування, до 24 грудня 2025 року та особистих зобов`язань: прибуття за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Уважає, що підозра та ризики є необґрунтованими, а тому підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

У доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 зазначає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001149 від 16 жовтня 2025 року було подано з порушенням правил підсудності свідчать процесуальні документи, які були долучені до цього клопотання, а саме: 1) протокол огляду від 09 травня 2025 року (з 15:25 по 15:55), складений старшою слідчою відділу Управління ГСУ ДБР ОСОБА_10 перебуваючи в приміщенні ДБР за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 15, кабінет НОМЕР_2; 2) протокол допиту свідка від 07 травня 2025 року (з 17:40 по 20:10), складений старшою слідчою відділу Управління ГСУ ДБР ОСОБА_10 перебуваючи в приміщенні ДБР за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 15, кабінет НОМЕР_2; 3) протокол допиту свідка від 18 липня 2025 року (з 11:25 по 12:15), складений старшою слідчою відділу Управління ГСУ ДБР ОСОБА_10 перебуваючи в приміщенні ДБР за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 15, кабінет НОМЕР_2; 4) на сторінці 6 протоколу затримання особи, яка підозрюється у вчиненні злочину від 24 жовтня 2025 року також зазначено, що після затримання ОСОБА_7 доставили до приміщення ДБР, розташованого за адресою: м. Київ, вул. П. Мирного, 15, куди прибули і захисники; 5) підозру та клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками ОСОБА_7 також вручалися в приміщенні ДБР, розташованого за адресою: м. Київ, вул. П. Мирного, 15.

Зауважує, що є всі підстави стверджувати, що орган досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні розташований саме за адресою: м. Київ, вул. П. Мирного, 15, де і проводить безпосередньо досудове розслідування; таким чином, орган досудового розслідування підпадає під юрисдикцію Шевченківського районного суду м. Києва, отже, суд мав залишити без розгляду та повернути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 у зв`язку з порушенням правил підсудності; на цих обставинах сторона захисту наголошувала у своїх як усних так і письмових запереченнях під час розгляду клопотання слідчою суддею Печерського районного суду м. Києва, однак суд не надав жодної оцінки таким доводам.

Вказує, що матеріали, які додані до клопотання про обрання запобіжного заходу, які мали б обґрунтувати зокрема і підозру, серед цих матеріалів більша частина є процесуальними документами, які не є доказами в розумінні статі 84, 85 КПК України; протоколи допиту також не несуть жодної доказової бази та не можуть бути частиною обґрунтування підозри; слідча суддя не може такі протоколи брати до уваги під час прийняття рішення; тим не менш, не зважаючи на положення КПК та позицію ВС, слідча суддя в оскаржуваній ухвалі посилається на протоколи допитів свідка ОСОБА_14 , як на доказ, що свідчить про обґрунтованість підозри.

Зазначає, що протоколи НСРД складені за період з березня по травень 2025 року, до протоколів не надано карти пам`яті з аудіо, -відеофіксацією проведення НРСД, а отже суд не може переконатися, що в протоколах зазначені обставини, які дійсно відбулись і чи всі розмови викладені коректно; таким чином лишається розумний сумнів щодо достовірності змісту таких протоколів; переказ розмови в жодний спосіб не доводить причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину; жодна із зафіксованих розмов між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не містить ознак а ні психологічного тиску, а ні погроз, має характер приятельської розмови із зацікавленістю та обізнаністю з обох сторін щодо теми, яка обговорюється; з огляду на вищевикладене існують виправдані сумніви щодо обізнаності та залученості ОСОБА_17 до можливої злочинної діяльності ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які активно зустрічались та проговорювали необхідність вчиняти певні дії щодо певних підприємств та об`єктів, із залученням депутатів Чабанівської селищної ради, а підозрюваного ОСОБА_17 , ОСОБА_18 брав на зустріч можливо навмисно, щоб створити вигляд злочинної організації для підтримки версії органу досудового розслідування, фактично підставивши колегу; в матеріалах відсутні фотографії купюр грошових коштів, які нібито передавались від ОСОБА_19 , через підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_20 як неправомірна вигода і мали б бути одним з ключових доказів в цьому кримінальному провадженні, суд позбавлений можливості перевірити та переконатися, що грошові купюри у валюті долари США з серіями і номерами, які зазначені в протоколах НСРД дійсно існують; старша слідча ДБР та прокурор не долучили до клопотання та не надали до суду жодного документу, який би підтверджував існування 80 000 грн., про які йдеться в підозрі, а це мав би бути ключовий доказ на підтвердження обґрунтованості підозри; проєкти рішень Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області від 17 та 18 березня 2052 року самі по собі не доводять і не спростовують жодних обставин в даному кримінальному провадженні, не містять фактичних даних про протиправні дії підозрюваного ОСОБА_7 , і тим більше не обґрунтовують підозру.

Уважає, що сторона обвинувачення не надала жодного доказу, який би доводив участь підозрюваного в злочинній організації та вчинення ним злочину; обставини, що підозрюваний ОСОБА_7 перебував на зустрічах ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не підтверджує його участь у вчиненні злочину.

Так, на переконання сторони захисту, в клопотанні відсутні достатні обґрунтування наявності ризиків; фактично вони зводяться до загальних фраз, без жодної конкретики та без жодних доказів; посилання старшої слідчої ДБР ОСОБА_10 на міру покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк з конфіскацією майна та на ступінь тяжкості злочину не є достатнім обґрунтуванням, а носить характер шаблонності.

Зазначає, що ЄСПЛ наголошує, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним.

Також зауважує, що у клопотанні зазначено, що підозрюваний може знищити чи спотворити докази або чинити вплив на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню або ж вчинити інше кримінальне правопорушення; жодних об`єктивних та достовірних посилань на обставини чи докази по суті відсутні.

Посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки; перебуває у шлюбі; має на утриманні двох неповнолітніх дітей; мати пенсіонерку; має вищу освіту: дипломи бакалавра, спеціаліста, магістра, системно підвищував свій рівень кваліфікації, про що свідчать чисельні сертифікати; здійснює підприємницьку діяльність як ФОП; навчається на аспірантурі; є депутатом Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області.

Також звертає увагу суду на те, що підозрюваний ОСОБА_7 приймає активну участь у вихованні дітей, щодня відвозить їх до школи та забирає, возить на гуртки; в сусідньому селі проживає підозрюваного мати пенсійного віку сама, яка потребує уваги як моральної, так і щодо контролю та підтримання здоров`я, тому підозрюваний разом з дітьми періодично їздить з ночівлею до старенької матері.

Зазначає, що під час затримання та проведення особистого обшуку підозрюваний не чинив опір, не робив спроби втекти, прибувши до будівлі ДБР так само демонстрував належну процесуальну поведінку.

Зауважує, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2025 року має бути скасована в будь-якому випадку, зважаючи на порушення правил підсудності, що прямо передбачено пунктом 6 частиною другою статті 412 КПК України.

В апеляційній скарзі на вищевказану ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу скасувати частково в частині обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, що полягає в забороні підозрюваному з 23 год. 30 хв. по 05 год. 00 хв. наступної доби, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, в межах строку досудового розслідування, до 24 грудня 2025 року та особистих зобов`язань: прибуття за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав подану стороною обвинувачення апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених підстав у скарзі, проти апеляційної скарги захисника заперечував, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану стороною захисту апеляційні скарги та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, старшим слідчими відділу Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001149 від 16 жовтня 2024 року за підозрою ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 369 КК України та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою, третьою статті 369 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що в ході досудового розслідування обставин, але не пізніше грудня 2024 року, у ОСОБА_12 , який, будучи достовірно обізнаним про порядок регулювання земельних відносин та містобудівних потреб громади, та про те, що вказані питання відносяться до компетенції сесії Чабанівської селищної ради, під час якої депутатами ради здійснюється голосування щодо прийняття рішень про виділення бюджетних грошових коштів на такі потреби, за попередньою домовленістю з невстановленими працівниками одного із правоохоронних органів Київської області, виник злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди депутатам Чабанівської селищної ради за позитивне голосування під час вирішення питань розподілу бюджетних коштів для визначених суб?єктів господарської діяльності, які здійснюють свою діяльність на території Фастівського району Київської області.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_12 , за невстановлених обставин, але не пізніше грудня 2024 року, протиправно вступив у злочинну змову із депутатом Чабанівської селищної ради VII скликання ОСОБА_7 , повідомивши останньому про свої злочинні наміри, та запропонував спільними, узгодженими діями, реалізовувати свій злочинний умисел, на що ОСОБА_7 надав добровільну згоду.

Водночас, ОСОБА_7 , незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм законодавства, здійснюючи функції представника місцевого самоврядування, будучи депутатом Чабанівської селищної ради, зобов?язаним діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з корисливих мотивів, вирішив використати вказані обставини у своїх особистих цілях, знехтувавши вимогами законодавства та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, надав згоду на сприяння у наданні ОСОБА_12 неправомірної вигоди депутатам Чабанівської селищної ради за участь у голосуванні за відповідні питання на сесії ради.

З цією метою, ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_7 , якому відомий склад депутатів Чабанівської селищної ради, розуміючи, що ОСОБА_11 працює тривалий час у вказаному органі місцевого самоврядування, має певний авторитет та повагу серед колег по роботі, що дає йому змогу, шляхом надання рекомендацій або порад останнім впливати на прийняття ними різного роду рішень вирішили реалізувати свій злочинний умисел, шляхом надання службовій особі, яка здійснює функції місцевого самоврядування - депутату Чабанівської селищної ради ОСОБА_11 неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах третіх осіб дій з використанням його службового становища.

Реалізовуючи свої протиправні наміри, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою та разом із ОСОБА_12 , переслідуючи спільний злочинний умисел, направлений на надання службовій особі місцевого самоврядування неправомірної вигоди, з метою забезпечення здійснення голосування депутатами Чабанівської селищної ради за прийняття у подальшому вигідних їм та визначених ними суб?єктам господарювання рішень, у період з квітня по травень 2025 року, неодноразово висловлювали ОСОБА_11 , який був залучений до конфіденційного співробітництва, пропозиції щодо необхідності подальшої співпраці та прийняття рішень в інтересах третіх осіб.

Так, ОСОБА_12 , з метою реалізації спільного з ОСОБА_7 умислу направленого на надання службовій особі місцевого самоврядування неправомірної вигоди, за невстановлених обставин, під час телефонної розмови з ОСОБА_11 , призначив останньому зустріч 21 травня 2025 року в кафе «Шеф» за адресою: м. Київ, вул. Самійла Кішки, 6.

21 травня 2025 року, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_12 , діючи умисно, за попередньою змовою та разом із ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою реалізації спільного злочинного умислу направленого на надання службовій особі неправомірної вигоди, перебуваючи у приміщенні кафе «Шеф» за адресою: м. Київ, вул. Самійла Кішки, 6, передав ОСОБА_7 , для подальшого надання ОСОБА_11 , грошові кошти в розмірі 4500 доларів США, що станом на 21 травня 2025 року згідно курсу Національного банку України становило 186 682 грн. 95 коп., з метою забезпечення ОСОБА_11 у подальшому участі у голосуванні депутатами Чабанівської селищної ради за рішення, які вигідні ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та визначеним ними суб?єктам господарювання.

У цей же день, близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію спільного із ОСОБА_12 злочинного умислу, перебуваючи разом із ОСОБА_11 в автомобілі Lexus LS, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить останньому, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою вчинення ОСОБА_11 , як службовою особою, в інтересах третіх осіб дій з використанням свого службового становища, надав ОСОБА_11 неправомірну вигоду в розмірі 4500 доларів США, що станом на 21 травня 2025 року згідно курсу Національного банку України становило 186 682 грн. 95 коп., шляхом поміщення грошових коштів у відділення для зберігання речей, яке розташоване перед переднім пасажирським сидінням автомобіля, чим довів до кінця свій та ОСОБА_12 злочинний умисел.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою та разом із ОСОБА_12 , будучи обізнаними про наявність договірних відносин між Чабанівською селищною радою та суб?єктами господарської діяльності щодо інвестування ресурсів в благоустрій та розвиток об?єктів на території Чабанівської селищної громади, за невстановлених обставин, але не пізніше 19 червня 2025 року, вступили у злочинну змову з невстановленими особами, спрямовану на надання неправомірної вигоди частині депутатів Чабанівської селищної ради, з метою їх голосування на сесії ради та забезпечення прийняття рішення в інтересах третіх осіб.

Так, з метою реалізації спільного із ОСОБА_7 злочинного умислу, за невстановлених обставин, але не пізніше 19 червня 2025 року, ОСОБА_12 висловив пропозицію депутату Чабанівської селищної ради ОСОБА_11 надати йому та іншим депутатам селищної ради неправомірну вигоду у сумі 80 000 гривень за участь та голосування, з метою прийняття на сесії ради рішення щодо затвердження детального плану території земельних ділянок загальною площею 5,8362 га в межах смт. Чабани Фастівського району Київської області для реалізації інвестиційного проекту «Реконструкція з прибудовою торгівельного комплексу за адресою: Київська область, Фастівський район, смт. Чабани, вулиця Одеське шосе, будинок 8».

Встановлено, що між Чабанівською селищною радою Фастівського району Київської області та ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» укладено меморандум щодо інвестування ресурсів в благоустрій та розвиток Чабанівської селищної територіальної громади.

Під час роботи 102-ої позачергової сесії Чабанівської селищної ради VI скликання, відповідно до розпорядження Чабанівської селищної ради від 09 червня 2025 року № 72-В, на обговорення сесії, винесено питання про розгляд заяви ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» щодо затвердження детального плану території земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:5002, :04:001:5438, :04:001:0030, :04:001:0028, :04:001:0002 (на праві оренди), :04:001:0013, :04:001:0015 загальною площею 5,8362 га в межах смт. Чабани Фастівського району Київської області для реалізації інвестиційного проекту «Реконструкція з прибудовою торгівельного комплексу за адресою: Київська область, Фастівський район, смт. Чабани, вулиця Одеське шосе, будинок 8», який розроблений ТОВ «ІНСТИТУТ ТЕРИТОРІАЛЬНОГО ПЛАНУВАННЯ», за затвердження якого 19 червня 2025 року проголосували присутні п?ятнадцять депутатів.

У подальшому, продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану направленого на надання службовій особі Чабанівської селищної ради неправомірної вигоди, діючи в інтересах невстановлених осіб, ОСОБА_12 , за невстановлених обставин 19 жовтня 2025 року передав ОСОБА_7 , для подальшого надання ОСОБА_11 , неправомірну вигоду в розмірі 80 000 грн, за вже проведене позитивне голосування, яке відбулось 19 червня 2025 року, та яким затверджено детальний план території земельних ділянок загальною площею 5,8362 га в межах смт. Чабани, Фастівського району, Київської області для реалізації інвестиційного проекту «Реконструкція з прибудовою торгівельного комплексу за адресою: Київська область, Фастівський район, смт. Чабани, вулиця Одеське шосе, будинок 8».

У свою чергу, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію спільного із ОСОБА_12 злочинного умислу, 24 жовтня 2025 року, близько 13 год. 45 хв., перебуваючи разом з ОСОБА_11 у приміщенні кафе «Шеф» за адресою: м. Київ, вул. Самійла Кішки, 6, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою вчинення ОСОБА_11 , як службовою особою, в інтересах третіх осіб дій з використанням свого службового становища, передав ОСОБА_11 неправомірну вигоду в розмірі 80 000 грн, чим довів до кінця спільний з ОСОБА_12 злочинний умисел.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369 КК України.

24 жовтня 2025 року ОСОБА_7 затримано у порядку статті 208 КПК України.

24 жовтня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 369 КК України.

25 жовтня 2025 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, катувань, інших видів неналежного поводження з особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погоджене заступником начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369 КК України, у кримінальному провадженні №0001149 від 16 жовтня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2025 року у задоволенні клопотання старшого слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, катувань, інших видів неналежного поводження з особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погоджене заступником начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишено без задоволення.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, що полягає в забороні підозрюваному з 23 год. 30 хв. по 05 год. 00 хв. наступної доби, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, в межах строку досудового розслідування до 24 грудня 2025 року.

Звільнено підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно в залі суду.

Відповідно до частини п'ятої статті 194 КПК України, покладено на підозрюваного такі обов?язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон,

інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

Роз?яснено підозрюваному, що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з?являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов?язаних із виконанням покладених на нього зобов?язань, використовувати електронні засоби контролю.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Згідно частини другої статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За змістом частин першої-четвертої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у «демократичному суспільстві» у значенні, передбаченому Конвенцією.

Відповідно до пункту «с» статті 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги слідчим суддею належним чином дотримані.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби, а саме: з 23 год. 30 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369 КК України, підтверджується належними та допустимими доказами зібраними під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, а саме: протоколами за результатами НСРД № 9/10-2045 від 05 грудня 2024 року, № 9/10-252 від 28 січня 2025 року, від 28 лютого 2025 року № 9/10-387, від 19 березня 2025 року № 9/10-449, від 19 березня 2025 року № 9/10-450, відповідно до яких під час зустрічей ОСОБА_12 та із ОСОБА_11 , з боку ОСОБА_12 наголошувалось на необхідності проведення сесії Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області на порядку денному якої, буде винесено питання щодо продовження терміну оренди земельних ділянок місцевому забудовнику, за що останній пообіцяв надати неправомірну вигоду; протоколом НСРД від 19 березня 2025 року № 9/10-449, відповідно до якого відбулася зустріч ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , в ході якої ОСОБА_12 передає ОСОБА_11 неправомірну вигоду у сумі 8 000 доларів США; показаннями ОСОБА_11 від 07 травня 2025 року, який повідомив, що 18 березня 2025 року під час зустрічі по вул. Енергетиків в с. Хотів Київської області ОСОБА_12 передав йому грошові кошти в розмірі 8 000 доларів США за голосування ним, як депутатом Чабанівської селищної ради в інтересах ТОВ «УКРАЇНСЬКА ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «УКРЖИТЛОНВЕСТ»; рішенням Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області від 18 березня 2025 року, відповідно до якого надано дозвіл на укладання з ТОВ «УКРАЇНСЬКА ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «УКРЖИТЛОНВЕСТ» додаткової угоди про продовження терміну дії Договору № 22/10-2020 про реалізацію проекту будівництва житла в смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області від 22 жовтня 2020 року строком на 32 місяці з моменту укладення додаткової угоди (п. 8) та надати дозвіл на укладення додаткової угоди про продовження терміну дії договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) (п.9), «За» вказані рішення проголосували 14 депутатів, у тому числі ОСОБА_11 ; протоколом НСРД від 22 травня 2025 року № 9/10-819, відповідно до якого 21 травня 2025 року в ході зустрічі ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 останній обговорює видачу «зарплати» депутатам та передає ОСОБА_7 8 000 доларів США, які останній передає ОСОБА_11 ; показаннями ОСОБА_21 від 18 липня 2025 року, який повідомив, що 21 травня 2025 приблизно о 14 год. під час спільної зустрічі в кафе «ШЕФ» в Голосіївському районі м. Києва, ОСОБА_12 передав ОСОБА_7 для подальшого надання йому грошові кошти в розмірі 4500 доларів США як неправомірної вигоди за забезпечення голосування депутатами Чабанівської селищної ради, які того ж дня о 13:35 йому передав ОСОБА_7 .

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що клопотання органу досудового розслідування та додані до нього матеріали не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання підозрюваному такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про недоведеність слідчим у клопотанні та прокурором під час розгляду клопотання тих обставин, що заявлені органом досудового розслідування ризики мають такий ступінь небезпеки, якому зможе запобігти лише винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою. Такі обставини не доведені і в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, дані про особу підозрюваного, його міцні соціальні зв`язки, зокрема те, що підозрюваний перебуває у шлюбі; має на утриманні двох неповнолітніх дітей; мати пенсіонерку; має вищу освіту: дипломи бакалавра, спеціаліста, магістра, системно підвищував свій рівень кваліфікації, про що свідчать чисельні сертифікати; здійснює підприємницьку діяльність як ФОП; навчається на аспірантурі; є депутатом Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області та інші обставини, передбачені статтею 178 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, а саме: з 23 год. 30 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів уважає, що слідчий суддя дослідив всі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовано застосував щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме у виді домашнього арешту в певний час доби.

Доводи сторони обвинувачення стосовно обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, враховані слідчим суддею при прийнятті рішення про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, який, на думку колегії суддів, є співмірним з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину, та підстав вважати його занадто м`яким колегія суддів не вбачає.

При цьому, апеляційна скарга не містить та прокурором не наведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення та особи підозрюваного, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби не зможе запобігти встановленим у кримінальному провадженні ризикам.

Викладені в апеляційній скарзі доводи сторони захисту про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, колегія суддів уважає безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, №12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту статті 368 КПК України питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З наведених підстав, доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що підозра та ризики є необґрунтованими; сторона обвинувачення не надала жодного доказу, який би доводив участь підозрюваного в злочинній організації та вчинення ним злочину; обставини, що підозрюваний ОСОБА_7 перебував на зустрічах ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не підтверджує його участь у вчиненні злочину; підозрюваний ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки; перебуває у шлюбі; має на утриманні двох неповнолітніх дітей; мати пенсіонерку; має вищу освіту: дипломи бакалавра, спеціаліста, магістра, системно підвищував свій рівень кваліфікації, про що свідчать чисельні сертифікати; здійснює підприємницьку діяльність як ФОП; навчається на аспірантурі; є депутатом Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області; підозрюваний ОСОБА_7 приймає активну участь у вихованні дітей, щодня відвозить їх до школи та забирає, возить на гуртки; в сусідньому селі проживає підозрюваного мати пенсійного віку сама, яка потребує уваги як моральної, так і щодо контролю та підтримання здоров`я, тому підозрюваний разом з дітьми періодично їздить з ночівлею до старенької матері, на даній стадії досудового розслідування є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу.

З наведених підстав, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді та не убачає підстав для відмови у застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, про що ставиться питання в апеляційній скарзі сторони захисту, оскільки, на переконання колегії суддів, обраний слідчим суддею запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом та здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Інші доводи апеляційних скарг як захисника підозрюваного, так і прокурора висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування та задоволення поданих апеляційних скарг.

Керуючись статтями 176-178, 181, 194, 376, 407, 418, 422 КПК України Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 з доповненнями та прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 з доповненнями - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4