КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/1566/2025 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_8 , прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_13 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 4, 12 ч.2 ст.115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років.

Початок строку відбування покарання постановлено відраховувати з дня фактичного затримання ОСОБА_9 - з 06 травня 2021 року.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 24.07.2023 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 4,12 ч.2 ст.115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 24.07.2023 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначено покарання ОСОБА_12 у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років.

Початок строку відбування покарання постановлено відраховувати з дня фактичного затримання ОСОБА_12 - з 06 травня 2021 року.

Запобіжний захід ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 14.05.2021 року на: один шматок обшивки крісла, одну обгорілу ганчірку, куртку сірого кольору, пальто чорного кольору, шматок тканини камуфляжного кольору з паском, комір білого кольору, кросівки чорного кольору з шкарпетками, мобільний телефон «Xiaomi М18», що належить ОСОБА_9 , кросівки синього кольору, що належать ОСОБА_12 .

Вирішено питання щодо речових доказів та стягнення процесуальних витрат.

Згідно вироку, 06.05.2021 року, у другій половині дня, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 перебували за адресою: АДРЕСА_3 , де у них з мотивів помсти за, на їх думку, протиправні дії щодо неповнолітнього ОСОБА_14 , 2010 р.н., виник умисел на вбивство ОСОБА_15 з особливою жорстокістю.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , взявши з собою легкозаймисту речовину, приблизно о 19 год. 00 хв. 06.05.2021 року прибули до закинутої будівлі за адресою АДРЕСА_4 , де виявили ОСОБА_15 . Побачивши потерпілого, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , діючи спільно, з метою подолання можливого опору потерпілого та позбавлення його можливості врятувати своє життя, почали наносити удари по тілу ОСОБА_15 . Коли потерпілий внаслідок нанесених ударів залишився лежати на землі, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , усвідомлюючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, почали обливати ОСОБА_15 легкозаймистою речовиною, яку мали при собі. Після цього, усвідомлюючи, що використання вогню спричинить особливі фізичні страждання та призведе до смерті потерпілого, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 підпалили одяг ОСОБА_15 , який був змочений легкозаймистою речовиною, таким чином виконавши всі дії, спрямовані на умисне вбивство, вчинене з особливою жорстокістю.

Переконавшись, що потерпілий горить, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 покинули місце вчинення злочину.

У подальшому 06.05.2021 року ОСОБА_15 госпіталізовано, однак ІНФОРМАЦІЯ_8 від отриманих травм потерпілий помер у лікарні.

Відповідно до висновку експерта №021- від 23.07.2021 року, при судово-медичному дослідженні трупа у ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлені наступні тілесні ушкодження: поширені опікові поверхні тіла з ознаками дії відкритого полум`я, опік слизових дихальних шляхів, перелом 3,4 ребер по передньо-паховій лінії та 9,10 по задньо-паховій лінії зліва. Опікові поверхні шкіри виникли внаслідок дії високої температури (полум`я), опіки слизових оболонок дихальних шляхів виникли від дії високої температури при вдиханні розпеченого повітря. Вони мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та мають прямий причинний зв`язок із настанням смерті. Переломи ребер виникли внаслідок тупого (тупих) предметів, що мають обмежену поверхню травмуючої дії (виникнення їх при падінні на рівну поверхню не можливо) та мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню важкості. Вони не мають прямого причинного зв`язку із настанням смерті. Усі виявлені тілесні ушкодження виявлені при дослідженні трупа могли виникнути у строки та при обставинах, зазначених у мотивуючій частині постанови.

Смерть ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 настала від опіків полум`ям 2-3 ступеню 80% поверхні тіла з розвитком шоку. На це вказують: поширені опікові поверхні тіла з ознаками дії відкритого полум`я (опік шкіри 3 ступеня з дрібними пухкими крововиливами в глибоких шарах шкіри з лейкостазами в судинах), опік слизової оболонки трахеї, бронхів з некрозами та геморагічним компонентом, слабо вираженою ексудативною реакцією, десквамація епітелію трахеї бронхіол з напинанням аморфних часточок чорного та бурого кольору, ознаки брихоспазму, поля ателектаза, ділянки дистелектаза альвеол, гострої альвеолярної емфіземи, ішемічна, аноксемічна дистрофія дистрофія нейроцитов, набряк головного мозку, морфологічні ознаки шокової реакції в печінці та нирці, ознаки порушення мікроциркуляції та гемреології в судинах внутрішніх органів, шунтування кровотоку в нирці, некронефроз.

Захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись з вироком суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Подільського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року щодо ОСОБА_16 скасувати на підставі ч.1 ст.410 КПК України та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що суд першої інстанції не дослідив обставини, що мають істотне значення для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення. Зазначає, що в ухваленні судового рішення брала участь колегія суддів, якій було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумніви у їх упередженості.

Посилається на наявність у показаннях свідків розбіжностей, оскільки одні свідки вказують на відсутність ОСОБА_9 на місці злочину, а інші вказують зворотне, а також один зі свідків зазначає, що підпалив потерпілого ОСОБА_12 , а інший посилається на здійснення підпалу потерпілого ОСОБА_9 .

Звертає увагу на те, що у зв`язку з не дотриманням вимог ст.91 КПК України сторона захисту 12.03.2024 року та 28.03.2024 року подала письмові клопотання на підставі ч.15 ст.352 КПК України про проведення одночасного допиту свідків: ОСОБА_17 ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 з метою з`ясування причин розбіжностей в їхніх показаннях. Однак, суд необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотань, не навівши належних мотивів свого рішення в порушення вимог ст. 370 КПК України, суд не навів обґрунтувань про недоцільність проведення одночасного допиту, не роз`яснив в чому полягає необґрунтованість клопотань сторони захисту. У зв`язку з цим, сторона захисту дійшла висновку про наявність підстав для відводу колегії суддів на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України через явну упередженість суду, фактичне надання переваги стороні обвинувачення та істотні порушення норм кримінального процесуального закону.

Крім того, захисник посилається на порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 184 КПК України, оскільки прокурором не було надано обвинуваченому та захиснику копії матеріалів та клопотання про продовження строку обвинуваченому тримання під вартою від 16.08.2023 року, а тому задоволення судом цього клопотання, на думку захисника, є порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Подільського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року щодо ОСОБА_12 скасувати на підставі ч.1 ст.410 КПК України та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

На підтвердження своїх вимог захисник посилається на те, що судовий розгляд в даному кримінальному провадженні проведено упереджено, без дослідження обставин, що мають істотне значення для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення. На думку захисника, вирок суду постановлено колегією суддів, якій було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у їх неупередженості.

Вважає, що у показаннях свідків ОСОБА_17 ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 наявні розбіжності, а саме двоє свідків зазначали про відсутність ОСОБА_9 на місці злочину, а інші двоє вказували іншу інформацію. Зазначене свідчить про порушення вимог ст.91 КПК України та неможливість встановити обставини ступеню вини і конкретних дій обвинувачених. Враховуючи зазначене сторона захисту 12.03.2024 року та 28.03.2024 року подала письмові клопотання на підставі ч.15 ст.352 КПК України про проведення одночасного допиту вказаних свідків, однак суд відмовивши у задоволенні клопотань в порушення вимог ч.1 і ч.2 ст. 370 КПК України, не навів обґрунтувань своєї відмови, та не роз`яснив у чому полягає необґрунтованість поданих клопотань.

Крім того, захисник посилається на порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 184 КПК України, оскільки прокурором не було надано обвинуваченому та захиснику копії матеріалів та клопотання про продовження строку обвинуваченому тримання під вартою від 16.08.2023 року, а тому задоволення судом цього клопотання, на думку захисника, є порушенням вимог кримінального процесуального закону та прав і свобод обвинуваченого ОСОБА_12 .

Прокурор в кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Подільського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року відносно ОСОБА_12 і ОСОБА_9 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особам обвинувачених внаслідок м`якості.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_12 за п.4, п.12 ч.2 ст. 115 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом повного поглинення менш суворого покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 24.07.2023 року у виді позбавлення волі на строк 3 роки, більш суворим покаранням за цим вироком і остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років. ОСОБА_9 за п.4, п.12 ч.2 ст.115 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років. У решті вирок залишити без змін.

На підтвердження своїх доводів прокурор зазначає, що при призначенні покарання суд належним чином не врахував вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до особливо тяжких злочинів, основним об`єктом якого є життя людини. Не враховано місцевим судом схильність ОСОБА_12 до вчинення злочинів різної категорії, оскільки він раніше судимий за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, відносно нього здійснюється провадження за ч.2 ст.186 КК України, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку. Крім того, обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених - є вчинення злочину у присутності дитини і відсутні пом`якшуючі покарання обставини.

Також, на думку прокурора, місцевий суд не врахував обставини вчинення кримінального правопорушення, особливу зухвалість і цинічність дій обвинувачених відносно особи, яка є безхатьком та у присутності неповнолітніх осіб, спосіб вчинення злочину - підпалювання тіла потерпілого легкозаймистою речовиною, спричинивши потерпілому особливі фізичні страждання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, пояснення захисників та обвинувачених, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Дослідивши й зіставивши зібрані у кримінальному провадженні докази, давши їм оцінку з точки зору належності, допустимості і достовірності, суд першої інстанції обґрунтовано вирішив, що вони в їх сукупності та взаємозв`язку, відповідно до положень ст. 94 КПК України, є достатніми для кваліфікації дій обвинувачених за п.п. 4, 12 ч.2 ст.115 КК України, та ухвалення обвинувального вироку, з чим погоджується колегія суддів.

Судом першої інстанції допитано обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , а також досліджено письмові докази, які містяться в матеріалах справи.

В ході розгляду справи ОСОБА_9 та ОСОБА_12 вину не визнавали. В подальшому в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 визнав вину частково, зазначаючи, що вчиняв дії самостійно, без участі ОСОБА_9 та діяв у стані афекту. Зазначив, що покидаючи місце вчинення злочину потерпілий був ще живий. При цьому суду показав, що 06.05.2021 року зустрівся зі своїм другом ОСОБА_21 , щоб випити каву, якому подзвонив неповнолітній ОСОБА_22 . Зі слів ОСОБА_9 йому стало відомо, що за «малим» біжить безхатько з ножом і треба піти його забрати. Після чого вони пішли до занедбаної будівлі бувшого кінотеатру. Коли підійшли до вказаного будинку, то побачили, як їм на зустріч біг ОСОБА_22 , а за ним біг цей безхатько ОСОБА_23 з ножем. Тоді ОСОБА_9 забирає ОСОБА_14 , а він штовхає потерпілого ОСОБА_23 в той час, коли той замахується на нього ножем. Він штовхнув ОСОБА_23 , він падає, потім встав і за те, що ОСОБА_23 замахувався на нього ножом, він наніс йому пару ударів кулаком правою рукою по голові, а саме три удари. Після цього ОСОБА_23 впав, він побачив кров із носа і рота, і далі не може пояснити, що ним керувало, діяв в стані афекту. В нього була з собою заздалегідь принесена без всякого умислу «бензин калоша», це легкозаймиста речовина. Вказану речовину він купив цього ж дня для чистки комп`ютера та вона була в нього в кишені штанів. Далі, він не знає, що їм керувало. ОСОБА_9 забрав ОСОБА_14 і пішов в сторону виходу, а він залишився з потерпілим ОСОБА_24 , взяв цю легкозаймисту речовину, вона була в пляшці, облив його і підпалив запальничкою. Коли він підпалив потерпілого, останній вибіг з коридору будівлі, там де був ОСОБА_9 , і той, побачивши це, почав тушити потерпілого, оскільки у нього була пляшка води. Потім співмешканка потерпілого ОСОБА_24 виклика швидку допомогу, а ОСОБА_9 забрав його, ОСОБА_14 і вони пішли звідти. Швидку допомогу не чекали. Зазначив, що окрім нього, ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , в занедбаній будівлі також були ще діти, які бігали туди-сюди. ОСОБА_9 не бачив як він підпалив потерпілого. Удари по тілу потерпілого він не наносив, в грудну клітину він не бив.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 показав, що 06.05.2021 року, біля 19 год., зустрівся з ОСОБА_12 недалеко від АДРЕСА_5 . Пізніше йому подзвонив ОСОБА_25 і почав кричати, що його заріжуть на будівництві. Відразу з ОСОБА_12 вони побігли, зайшли в будівлю з центрального входу, там вже були діти. Тут вибігає ОСОБА_26 , за ним потерпілий ОСОБА_23 з ножем. ОСОБА_12 відштовхує ОСОБА_23 , той падає, а він забирає ОСОБА_27 і вони пішли до виходу, це відстань приблизно метрів 5 від того приміщення де був потерпілий. В подальшому коли він обернувся то побачив як потерпілий «вивалився» з того коридору, впав на коліна і почав горіти біля виходу з будівлі. В нього була пляшка з мінералкою і він почав тушити потерпілого, який горів. В цей час ОСОБА_28 вже стояв біля виходу. Він бачив що ОСОБА_23 ще був живий, намагався зняти речі. Коли він поливав мінералкою потерпілого, ОСОБА_12 був в ступорі. Він потім питав в ОСОБА_12 , що сталось, але той не відповідав. Все відбулось дуже швидко, до 2 хвилин. Потім він забрав ОСОБА_14 та ОСОБА_29 і вони пішли. Зазначив, що не бачив як ОСОБА_12 наносив потерпілому удари, він теж ніяких ударів не наносив.

Судом першої інстанції перевірялась версія сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_9 до злочину та вчинення його ОСОБА_12 в стані афекту. Незважаючи на невизнання обвинуваченими ОСОБА_9 та часткове визнання ОСОБА_12 своєї вини, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитаний судом першої інстанції неповнолітня свідок ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надала показання, що знає обвинувачених як « ОСОБА_30 » та « ОСОБА_28 », в день злочину знаходилась в занедбаній будівлі разом з іншими підлітками, це було влітку, приблизно о 17 годині. Разом з нею перебували інші діти: ОСОБА_28 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_36, хто був ще, не пам`ятає. Приблизно в цей час почула шум і крики на першому поверсі, чула як кричав чоловік. Піднялась на другий поверх і звідти видно. Бачила двох дорослих чоловіків, одного з яких вона впізнала та вказала, що це саме ОСОБА_12 . Злякавшись криків вона вибігла з будівлі, але коли покидала бачила дим та горіння. Згодом дізналась, що чоловіка, що кричав спалили заживо.

Свідок ОСОБА_20 поясила, що вона мешкала разом з потерпілим ОСОБА_15 в занедбаній будівлі на «Виноградарі». Обвинувачених бачила до вказаних подій, називає їх « ОСОБА_33 » та «ОСОБА_30». Повідомила, що 06.05.2021 року до вказаної будівлі біля 18 год. прийшов « ОСОБА_33 », який почав виганяти її із вказаного приміщення, штовхнув її. Вона сказала ОСОБА_23 «Ідемо, ОСОБА_33 не в настрої». ОСОБА_26 був не в настрої, боялась що ОСОБА_23 поб`ють. Потім ОСОБА_33 подзвонив «ОСОБА_64», і той прибіг. ОСОБА_26 прийшов перший, а «ОСОБА_30» другий. ОСОБА_33 її вигнав і вона пішла. Відійшла метрів на 10. Хвилин через 15 вибігли діти та сказали : « ОСОБА_23 догарає». Криків не чула, дим не бачила. Потім побачила, що ОСОБА_23 був в кросівках та носках, голий. Він тлів. Курткою його накрила. Потім бачила як ОСОБА_33 та ОСОБА_30 покинули будівлю через хвилин 15. Як їй було відомо, вони прийшли розбиратися з ним за те, що він нібито напав на дитину. Вона вийшла з приміщення, залишила їх там втрьох, криків перебуваючи на відстані не чула. Приблизно в цей же час « ОСОБА_33 » та «ОСОБА_30» покинули будівлю. Коли вона повернулася, то побачила як потерпілий вже тлів, ніяких звуків не видавав. Під час допиту не змогла зазначити хто саме « ОСОБА_33 », а хто «ОСОБА_30», стверджувала, що пройшло вже два роки і вона не може згадати. Стверджувала, що не може сказати, чи був ОСОБА_34 тоді на місті, але казала, що особа, схожа на « ОСОБА_35 ». В день злочину було багато дітей, серед яких була дитина на ім`я ОСОБА_26 , він перший і почав підбурювати « ОСОБА_35 », оскільки повідомив тому, що потерпілий ОСОБА_15 кидався на нього з ножом, проте всі діти кричали, що це все неправда.

Неповнолітній свідок ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , показала, що обвинувачених вона знає як « ОСОБА_33 » та « ОСОБА_30 ». « ОСОБА_35 » вона знала, оскільки він на той час був співмешканцем мами ОСОБА_27 , з яким вона навчалась, «ОСОБА_38» до вказаних подій раніше не бачила. В травні 2021 року, приблизно після 15 години, ще було світло, вона знаходилась у вказаній занедбаній будівлі, разом з іншими дітьми, були також ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_28 , хто ще був не пам`ятає. Коли там знаходилась, то почула крик в будівлі і побігла разом з іншими дітьми на нього. Крик був з першого поверху будинку, куди вона й пришла разом з іншими. Там був « ОСОБА_33 », на той момент вітчим дитини ОСОБА_27 , якого вона знала до всіх цих подій, сам ОСОБА_28 та «ОСОБА_30», імені його вона не знала, знала про нього зі слів самого ОСОБА_27 . Коли вона перебувала там, то побачила, як « ОСОБА_33 » тримав в руках якусь пляшку, вона була прозора і поливав нею потерпілого, потім вона бачила сірник, вогонь і потерпілий загорівся. Коли вони спустилися, то потерпілого тільки підпалили і вони одразу вибігли і почали викликати швидку, пожежних та поліцію. В подальшому, на слідстві, з нею проводили впізнання по фото і вона впізнала обох за рисами обличчя, стверджувала, що під час подій. ОСОБА_34 знаходився до неї більш боком і вона бачила все. Під час допиту в судовому засіданні вказала на обвинувачених, хто з них « ОСОБА_33 », а хто «ОСОБА_30»

Неповнолітній свідок ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 надав показання, що обвинувачених він знає як ОСОБА_34 та « ОСОБА_30 ». ОСОБА_34 в 2021 році декілька місяців мешкав разом з його матір`ю, а « ОСОБА_38 » він знав як друга ОСОБА_39 , він бував у них в гостях. Три роки тому, весною чи восени, не пам`ятає, в пору року коли ще були в куртках він знаходився в занедбаній будівлі на «Виноградарі», раніше часто з іншими дітьми компанією там гуляли. У вказаній будівлі мешкав потерпілий, вже покійний ОСОБА_23 , безпритульний, який там жив разом зі своєю співмешканкою. В той день, в обідню пору, ще було світло, він там гуляв з дітьми та бачили як ОСОБА_23 був з ножом, він злякався і побіг додому. Там була мама та ОСОБА_34 , він повідомив їм, що в цій будівлі ОСОБА_23 дітям погрожував ножом, що йому страшно було. Потім до ОСОБА_23 прийшов мами племінник ОСОБА_26 , поговорив з ним, щоб такого більше не було, а через деякий час туди пішли ОСОБА_34 та «ОСОБА_30» та почали розбиратися з цим ОСОБА_23 . Він спочатку стояв зверху, а потім спустився вниз зі всіма, так як почав переживати, що щось трапиться, потім почалась якась бійка, били «ОСОБА_30» і ОСОБА_34 обидва, а потім він побачив вогонь, горів ОСОБА_23 , його облили бензином. Він бачив як ОСОБА_23 стягував з себе одяг, щоб він не прилипав до тіла. Через деякий час прийшла його мати, з собою в неї була пляшка води і вона почала поливати водою ОСОБА_23 , щоб затушити його. Потім мама дала цю пляшку ОСОБА_40 і той теж полив ОСОБА_23 водою. Після цього, вони всі пішли додому, ОСОБА_34 до них пішов, а «ОСОБА_30» до себе. ОСОБА_23 нічого не кричав, він не чув. Крім нього, там також були і інші діти, була і ОСОБА_41 , вона була спочатку на другому поверсі, потім внизу. Під час допиту в судовому засіданні повідомив, що перед тим, як загорівся ОСОБА_23 , він бачив в руках пляшку з бензином в руках ОСОБА_65, як він обливав ОСОБА_23 . Чи обливав ОСОБА_34 , чи передавав йому пляшку ОСОБА_42 , не бачив. ОСОБА_23 лежав на землі, до того як його підпалили. Він побитий лежав на землі, і ОСОБА_42 і ОСОБА_34 його били, били обидва, навіть коли він вже лежав на землі.

Суд першої інстанції обгрунтовано оцінив показання свідків ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_19 та ОСОБА_14 як належні та достовірні у розумінні ст. 94-96 КПК України, тому не вбачав підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності, є логічними і послідовними з приводу обставин події кримінального правопорушення.

Щодо доводів захисників про те, що суд необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про проведення одночасного допиту свідків: ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та ОСОБА_14 з метою з`ясування причин розбіжностей в їхніх показаннях, колегія суддів зазначає наступне.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про одночасний допит свідків, суд першої інстанції послався на положення ч. 15 ст. 352 КПК та зазначив, що відповідно до встановленого порядку та обсягу дослідження доказів у засіданнях було допитано з дотримання вимог КПК України свідків, більшість з яких були неповнолітні, у ході чого, зокрема, забезпечено стороні захисту право на перехресний допит, досліджено докази за результатами проведених із вказаними свідками слідчих дій. Свідки надали детальні й вичерпні показання щодо відомих їм усіх обставин провадження, та перевіркою матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про можливість повідомлення ними інших нових суттєвих обставин, що стосується вчиненого злочину. Також, колегія суддів першої інстанції обґрунтовано наголосила на тому, що сама по собі незгода сторони захисту зі змістом показань свідків не є підставою для їх повторного та одночасного допиту. З огляду на викладене, а також те, що показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та ОСОБА_14 не мали суттєвих розбіжностей, які б ставили їх під сумнів і викликали потребу в з`ясуванні причин неточностей у порядку ч. 15 ст. 352 КПК, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про проведення одночасного допиту свідків. З такими висновками погоджується і апеляційний суд.

Окрім цього, на підтвердження винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого правопорушення суд врахував - дані витягу з ЄРДР від 06.05.2021 за номером кримінального провадження № 0000881, відповідно до якого 06.05.2021, приблизно о 19 год. 30 хв., за адресою м. Київ, пр.Г.Гонгадзе,18-Ж у приміщенні закинутої будівлі, група осіб, за попередньою змовою скоїли вбивство з особливою жорстокістю ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1 а.с.162),

- дані протоколу огляду місця події від 06.05.2021, проведеного у присутності понятих ОСОБА_46 та ОСОБА_47 , у приміщенні недобудови за адресою: м. Київ, пр-т Гонгадзе, 18-Ж. Відповідно до вказаного протоколу, складеного 06.05.2021 року в період часу з 21 год. 00 хв. по 21 год. 38 хв., на першому поверсі вказаної недобудови виявлено та вилучено: шматок обшивки крісла (стільця), обгорілу ганчірку, змиви кіптяви зі стіни. Всі зазначені речі поміщені спеціальних пакетів та вилучені (т. 1 а.с.163-165);

- дані довідки КНП «Київська міська клінічні лікарня №2» про перебування ОСОБА_15 в лікарні: шокова реанімація 06.05.2021 року з діагнозом : Опік тіла. Опік дихальних шляхів. Димова токсична інгаляція. Вкрай важкий опіковий шок (т.1, а.с.166);

- дані протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.05.2021, відповідно до якого 06.05.2021 о 22 годині 10 хвилин затримано ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с. 167-169);

- дані протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.05.2021, відповідно до якого 06.05.2021 о 22 годині 10 хвилин затримано ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (т.1 а.с. 172-174);

- дані рапорту Подільського УП ГУНП в м. Києві, зареєстрованого в ІТС ІПНП № 16594 від 07.05.2021, відповідно до якого встановлено, що в опіковому відділенні помер ОСОБА_15 . Діагноз: опік полум`ям 2-го та 3-го ступеню 80% поверхні тіла, опік дихальних шляхів, димова токсична інгаляція, вкрай важкий опіковий шок. Доставлений з вул. Гонгадзе 18 - Ж. Зі слів лікаря його облили бензином та підпалили 06.05.2021 року (т. 1 а.с. 177);

- дані протоколу огляду місця події, складеного 07 травня 2021 року, проведеного у присутності понятих ОСОБА_48 та ОСОБА_49 , у приміщенні моргу КМКЛ № 2 за адресою: м. Київ, вул. Краківська, б. 13. Відповідно до вказаного протоколу, ІНФОРМАЦІЯ_8 в період часу з 10 години 43 хвилини по 11 годину 07 хвилин проведено огляд трупа ОСОБА_50 . В ході огляду встановлено, що все тіло ОСОБА_51 обгорівше, волосяний покров відсутній. Під час вказаного огляду нічого не вилучалося (т. 1 а.с.178-180);

- дані протоколу огляду місця події від ІНФОРМАЦІЯ_8, проведеного в у присутності понятих ОСОБА_52 та ОСОБА_53 , у приміщенні приймального відділення КМКЛ № 2 за адресою: м. Київ, вул. Краківська, б. 13. Відповідно до вказаного протоколу, 07.05.2021 в період часу з 00 годин 30 хвилин по 00 годин 50 хвилин виявлено та вилучено: куртку сірого кольору, пальто чорного кольору, шматок камуфляжної тканини (ймовірно частина штанів) з паском, комір білого кольору, кросівки чорного кольору з шкарпетками. Всі зазначені речі з наявними слідами горіння та частково вологі на дотик, поміщені до спеціальних пакетів та вилучені (т. 1 а.с.181-183);

- дані постанови про визнання предметів речовими доказами та визначення їх місця зберігання від 07.05.2021, відповідно до якої визнано речовими доказами: один шматок обшивки крісла, одну обгорілу ганчірку, куртку сірого кольору з написом «ZHANSHI», пальто чорного кольору, шматок камуфляжної тканини з паском (частина штанів), комір білого кольору, кросівки чорного кольору з шкарпетками, що належать ОСОБА_15 , мобільний телефон «Ксіомі М18», що належить ОСОБА_9 , кросівки синього кольору із вставками червоного кольору та підошвою білого кольору, що належать ОСОБА_12 , поміщені до спец.пакету SUD 4009184 та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Подільського УП ГУНП в м.Києві (т.1 а.с. 184-185);

- дані протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від ІНФОРМАЦІЯ_8 та Довідки до нього, з яких вбачається, що впізнання почато о 09 год. 11 хв. та закінчено о 09 год. 14 хв., проведеного слідчим у кримінальному провадженні - начальником відділення СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_54 за участю понятих ОСОБА_55 , ОСОБА_56 свідок ОСОБА_19 серед пред`явлених їй для впізнання фотознімків, впізнала особу, зображену на фото №3, як наглядно знайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_33 , який 06.05.2021, перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т Гонгадзе, 18-Ж (закинута будівля), прийняв участь у побитті безхатька на ім`я ОСОБА_23 . Свідок впізнав особу за загальною сукупністю зовнішніх ознак, перерахованих в протоколі: тип, колір, форма та особливості обличчя, форма, розташування, особливості брів, форма, колір, розмір розташування очей, форма та особливості розташування носа, розмір, особливості розташування рота та губ, форма та положення підборіддя, форма та положення вух. Згідно додатку до протоколу, на фотознімку №3 та на яку було вказано свідком ОСОБА_19 є ОСОБА_9 (т.1 а.с. 186-188);

- дані протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від ІНФОРМАЦІЯ_8 та Довідки до нього, з яких вбачається, що впізнання почато о 16 год. 11 хв. та закінчено о 16 год. 14 хв., проведеного слідчим у кримінальному провадженні - начальником відділення СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_54 за участю понятих ОСОБА_55 , ОСОБА_56 свідок ОСОБА_18 серед пред`явлених їй для впізнання фотознімків, впізнала особу, зображену на фото №3, як наглядно знайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_57 », який 06.05.2021, приблизно о 19 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т Гонгадзе, 18-Ж (закинута будівля), прийняв участь у побитті безхатька на ім`я ОСОБА_23 . Свідок впізнав особу за загальною сукупністю зовнішніх ознак, перерахованих в протоколі. Згідно додатку до протоколу, на фотознімку №3 та на яку було вказано свідком ОСОБА_18 є ОСОБА_12 (т.1 а.с. 189-191);

- дані протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від ІНФОРМАЦІЯ_8 та Довідки до нього, з яких вбачається, що впізнання почато о 16 год. 51 хв. та закінчено о 16 год. 54 хв., проведеного слідчим у кримінальному провадженні - начальником відділення СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_54 за участю понятих ОСОБА_55 , ОСОБА_56 свідок ОСОБА_58 серед пред`явлених їй для впізнання фотознімків, впізнала особу, зображену на фото №1, як наглядно знайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_57 », який 06.05.2021, приблизно о 19 год., перебуваючи за адресою: м.Київ, пр-т Гонгадзе, 18-Ж (закинута будівля), прийняв участь у побитті безхатька на ім`я ОСОБА_23 , після чого облив його рідиною та підпалив. Свідок впізнав особу за загальною сукупністю зовнішніх ознак, перерахованих в протоколі. Згідно додатку до протоколу, на фотознімку №1 та на яку було вказано свідком ОСОБА_58 є ОСОБА_12 (т.1 а.с. 192-194); - висновки судово-психіатричного експерта №278 від 03.06.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_9 проведено комісійну амбулаторну судово-психіатричну експертизу та встановлено, що ОСОБА_9 скарг під час дослідження не висловлював, вважає себе психічно здоровою людиною, заперечує вживання коли-небудь раніше наркотичних речовин. З приводу діяння, в скоєнні якого він на час дослідження підозрювався, повідомив: «потерпілий був наркоманом, приставав до дітей, сварив їх, кидав каміння, я йому неодноразово робив зауваження. Знаю, що його спалили та вбили, а хто це зробив, не знаю. Я в цьому не винен, все навісили на мене». За результатами експертизи встановлено, що ОСОБА_9 у період часу, до якого відноситься діяння, в скоєнні якого він підозрюється на будь-який психічний розлад (в тому числі хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психіки) не страждав. Він міг усвідомити свої дії та керувати ними. ОСОБА_9 на даний час на будь-який психічний розлад (в тому числі хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності чи інший хворобливий стан психіки) не страждає. Він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_9 не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру ( т. 1 а.с.212-213); - висновки судово-психіатричного експерта №288 від 08.06.2021 року, відповідно до яких ОСОБА_12 проведено комісійну амбулаторну судово-психіатричну експертизу та встановлено, що ОСОБА_9 скарг під час дослідження не висловлював, заперечує вживання коли-небудь раніше наркотичних речовин. З приводу діяння, в скоєнні якого він на час дослідження підозрювався повідомив: «в той день випив значну кількість горілки, випив біля 0,7 л горілки, пив у квартирі своїх друзів. Потім зателефонувала дитина мого спільника та повідомила, що потерпілий ображає його. Пам`ятаю те, що було далі смутно, у зв`язку з великою кількістю алкоголю, який випив. Але пам`ятаю, що наносив удари потерпілому - помер на наступний день у лікарні, а мене затримали через декілька годин після побиття». За результатами експертизи встановлено, що ОСОБА_12 у період часу, до якого відноситься діяння, в скоєнні якого він підозрюється на будь-який психічний розлад (в тому числі хронічне психічне захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності чи іншого хворобливого стану психіки) не страждав. Він міг усвідомити свої дії та керувати ними. ОСОБА_9 на даний час на будь-який психічний розлад не страждає. За своїм психічним станом він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_12 не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру ( т. 1 а.с.214-215); - дані висновку експерта № 091-123-2021, проведеного з 02.06.2021 по 10.06.2021 лікарем судово-медичним експертом-цитологом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_59 , відповідно до яких згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 178/143 від 06.05.2021 року, виданої Київською міською клінічною лікарнею № 2, кров потерпілого ОСОБА_51 належить до групи АВ (IV) ізосерологічної системи АВО. При судово-цитологічному дослідженні правого та лівого кросівок знайдена кров людини, встановити статеву належність якої не вдалось через відсутність клітинних елементів крові. При визначенні групової належності крові виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_15 . На експертизу був наданий кросівок спец.пакет SUD4009184, визнаний речовим доказом та належний ОСОБА_12 (т.1 а.с. 217-221); - дані висновку експерта № СЕ-19/111-21/22224-ФХД, проведеного 02.07.2021 головним судовим експертом відділу фізико-хімічних досліджень лабораторії досліджень матеріалів, речовин і виробів Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_60 , відповідно до якого на наданих на дослідженнях куртці сірого кольору, пальті чорного кольору, обвугленому фрагменті штанів (камуфльованому), фрагменті тканини білого кольору, парі кросівок чорного кольору, фрагментах шкарпеток чорного кольору, фрагментах тканини та поролону, марлевому тампоні та обвугленому фрагменті тканини слідів нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів не виявлено, у межах чутливості використаних методів дослідження ( т. 1, а.с. 224-232); - дані протоколу проведення слідчого експерименту від 15.07.2021 року, розпочатого о 18 год. 15 хв. - закінченого о 18 год. 30 хв., та відеозапису його проведення, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_19 за адресою : м. Київ, пр-т Гонгадзе, 18-Ж (закинута будівля), під час слідчого експерименту розповіла, показала на місті, та відтворила обставини та місце події, свідком яких вона стала 06.05.2021 року, вказавши місце, де саме бачила в руках у ОСОБА_9 пляшку з рідиною і як той почав чиркати і підпалив потерпілого. Розрізняє ОСОБА_12 та ОСОБА_9 . Після того як ОСОБА_9 підпалив потерпілого, вогонь швидко поширився, потерпілий вспалахнув, злякалась та побігла. Потерпілий говорив «хватить», але це не зупинило ні ОСОБА_12 , ні ОСОБА_9 (т.1, а.с. 233-237); - дані висновку експерта № 021-49-1391-2021, проведеного 23.07.2021, складеного експертом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_61 , висновку експертного дослідження №021-1391-2021, проведеного з 11.05.2021 по 23.07.2021 року лікарем судово-медичним експертом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_61 та висновку експертного дослідження №061-725-2021, проведеного з 14.05.2021 по 14.06.2021 року, складеного експертом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_61 , відповідно до яких при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_15 , 1980 р.н., встановлені наступні тілесні ушкодження: поширені опікові поверхні тіла з ознаками дії відкритого полум?я, опік слизових дихальних шляхів, перелом 3,4 ребер по передньо-паховій лінії та 9,10 по задньо-паховій лінії зліва. Опікові поверхні шкіри виникли внаслідок дії високої температури (полум?я), опіки слизових оболонок дихальних шляхів виникли від дії високої температури при вдиханні розпеченого повітря. Вони мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та мають прямий причинний зв?язок із настанням смерті. Переломи ребер виникли внаслідок тупого (тупих) предметів, що мають обмежену поверхню травмуючої дії (виникнення їх при падінні на рівну поверхню не можливо) та мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню важкості. Вони не мають прямого причинного зв?язку із настанням смерті. Усі виявлені тілесні ушкодження виявлені при дослідженні трупа могли виникнути у строки та при обставинах зазначених у мотивуючій частині постанови. Смерть ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 настала від опіків полум?ям 2-3 ступеню 80% поверхні тіла з розвитком шоку. На це вказують: поширені опікові поверхні тіла з ознаками дії відкритого полум?я (опік шкіри 3 ступеня з дрібними пухкими крововиливами в глибоких шарах шкіри з лейкостазами в судинах), опік слизової оболонки трахеї, бронхів з некрозами та геморагічним компонентом, слабо вираженою ексудативною реакцією, десквамація епітелію трахеї бронхіол з напинанням аморфних часточок чорного та бурого кольору, ознаки брихоспазму, поля ателектаза, ділянки дистелектаза альвеол, гострої альвеолярної емфіземи, ішемічна, аноксемічна дистрофія дистрофія нейроцитов, набряк головного мозку, морфологічні ознаки шокової реакції в печінці та нирці, ознаки шунтування кровотоку в нирці, некронефроз.

У зв`язку з перебуванням ОСОБА_15 в лікарні із-за недоцільності дослідження біологічний матеріал (кров) на токсикологічне дослідження не направлявся. (т.1 а.с. 238-247);

- дані довідки про опрацювання інформації, виконаною УОТЗ ГУНП у м. Києві 27.07.2021 року, відповідно до якої абонентський номер НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_9 в період часу 06.05.2021 року з 00 год. 27 хв. по ІНФОРМАЦІЯ_8 02 год. 25 хв. фіксувався базовими станціями, що обслуговують місце скоєння злочину (т. 2 а.с. 244). Проаналізувавши всі докази, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що надані стороною обвинувачення докази є належними та допустимими, узгоджуються між собою, а їх сукупність повністю підтверджує дані про місце, час, спосіб, мотив та обставини вчинення обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Щодо доводів апеляційних скарг захисту про розгляд справи упередженим судом, то вони є безпідставними з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, за результатами розгляду заяви захисника - адвоката ОСОБА_8 про відвід колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_62 та ОСОБА_63 від розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, була постановлена ухвала Подільського районного суду міста Києва від 02.04.2024 року, в якій вмотивовано зазначено підстави для відмови у задоволенні заявленого відводу.

Разом з тим, суду апеляційної інстанції не надано доказів існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви у неупередженості колегії суддів під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .

Посилання сторони захисту на порушення вимог п.3 ч.3 ст.184 КПК України у зв`язку з ненаданням прокурором обвинуваченим та захисникам копій матеріалів і клопотання про продовження строку тримання під вартою від 16.08.2023 року, не впливає на правильність прийнятого рішення.

З матеріалів провадження вбачається, що захисники брали участь в судовому засіданні 16 серпня 2023 року, та висловлювали свої заперечення проти клопотання прокурора, що вбачається зокрема з журналу судового засідання (т.3 а.с. 101), які були враховані судом першої інстанції при винесенні ухвали від 16.08.2023 року, а тому твердження про позбавлення захисту такого права не ґрунтується на матеріалах справи.

Разом з тим, захисники мали можливість оскаржити ухвалу суду першої інстанції, прийняту за результатами розгляду вищезазначеного клопотання в суді апеляційної інстанції, що передбачено п.2 ч.1 ст.392 КПК України.

Таким чином, наведені у скарзі доводи щодо розгляду клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не стосуються предмета апеляційного перегляду вироку та не можуть бути підставою для його скасування чи зміни, оскільки ухвала про продовження строку тримання під вартою є самостійним процесуальним рішенням, яке не впливає на законність і обґрунтованість вироку. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, як про це зазначали в апеляційних скаргах захисники, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку не виявлено.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особам обвинувачених через м`якість, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Так, перевіряючи вирок суду в частині правильності призначення покарання обвинуваченим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, дані про осіб обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На переконання колегії суддів, при призначенні ОСОБА_12 та ОСОБА_9 покарання, суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , суд першої інстанції взяв до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ними кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про їх особи, зокрема: ОСОБА_12 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 24.07.2023 за ч.4 ст. 407 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі; ОСОБА_9 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_12 та ОСОБА_9 згідно зі ст. 66 КК України судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_12 та ОСОБА_9 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_12 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення, відсутністю обставин, які б пом`якшували покарання, наявність обставини, що обтяжує покарання, тяжкість вчиненого, ставлення обвинувачених до скоєного, суд першої інстанції дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення неможливо без ізоляції від суспільства, а також не знайшов підстав для призначення покарання, наближеного до мінімальної санкції ч. 2 ст. 115 КК України.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки, в даному випадку, призначене судом першої інстанції покарання у виді 14 років позбавлення волі, буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про осіб обвинувачених, та буде достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , сприятиме попередженню вчинення ними нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що підстави для скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому апеляційний суд вважає за необхідне апеляційні скарги захисників та прокурора залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_8 , прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_13 , залишити без задоволення.

Вирок Подільського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченими, які перебувають під вартою в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4