"10" жовтня 2025 р. Справа № 363/5870/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції) розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Вишгороді скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

встановив:

До Вишгородського районного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого,в якій він просить визнати незаконною бездіяльність посадових осіб Вишгородського РУП в Київській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язати посадових осіб Вишгородського РУП внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 21 вересня 2025 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.129 КК України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 та клієнт - ОСОБА_3 звернулись до Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 129 КК України відносно ОСОБА_3 . Так, 21.09.2025 року громадянка ОСОБА_5 в с.Лапутьки погрожувала вбивством громадянці ОСОБА_3 в присутності інших мешканців села, чим скоїла кримінальне порушення. Раніше ОСОБА_6 також погрожувала ОСОБА_7 спалити будинок в с.Залишани, через деякий час відбувся підпал володіння ОСОБА_7 чим їй було завдано шкоди. За вказаним злочином винних не встановлено до цього часу, по справі є свідки, що підпал було організовано саме громадянкою ОСОБА_6 до якого вона залучила мешканців села. ОСОБА_7 вважає, що на даний час погрози ОСОБА_6 є реальними, яка являється впливовою особою в селі та має можливість до злочину залучити інших осіб. Так, в 2023 році були також аналогічні погрози про знищення будинку і господарства ОСОБА_7 про що були до поліції подані заяви на які не відреагували працівники поліції та злочин в подальшому був здійснений небезпечним способом для оточуючих шляхом підпалу. Станом на момент подання скарги відомості про кримінальне правопорушення, про яке зазначила в своїй заяві ОСОБА_7 , не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Таким чином, працівниками Вишгородського РУП було порушено порядок, який встановлений нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Заявниця ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити, зазначивши, що особисто вона із заявою до поліції не зверталась, а передала заяву адвокату для того, щоб він її направив.

Представник заявниці адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити вказавши, що підтвердженням надсилання заяви до поліції є долучений до матеріалів скарги протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Представники Вишгородського РУП ГУ НПУ в Київській області та Вишгородської окружної прокуратури до суду не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, поважності причин неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи строк, передбачений ч. 2 ст. 306 КПК України, для розгляду скарги, наявність клопотання особи, яка подала скаргу, слідчий суддя вважає можливим розглянути справу у відсутності осіб, що не з`явилися.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, окрім іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Статтею 214 КПК України проведення будь-яких перевірок заяви про вчинене кримінальне правопорушення не передбачено. Зі змісту вказаної норми не вбачається жодних винятків щодо наявності у слідчого та прокурора права відмовити у внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що 21.09.2025 року ОСОБА_3 власноручно написала заяву про погрозу вбивства відносно неї адресовану Начальнику ГУНП Київської області Вишгородського району, яку передала адвокату ОСОБА_4 для надсилання до поліції.

При цьому, до скарги не долучено доказів направлення заяви про вчинення кримінального правопорушення начальнику ГУНП в Київській області та отримання такої заяви адресатом.

У судовому засідання представник заявниці адвокат ОСОБА_4 вказав, що заяву про вчинення кримінального правопорушення ним було направлено з накладенням ЕЦП (КЕП), а долучений до матеріалів скарги протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису є підтвердженням надсилання такої заяви адресату.

Статтею 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу. Якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження. У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Проте, скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 не містить відомостей про отримання начальником Вишгородського ГУНП в Київській області заяви про вчинення кримінального правопорушення та доданими до скарги матеріалами не підтверджено факту одержання електронного документа адресату та ознайомлення його зі змістом даної заяви.

Твердження адвоката ОСОБА_4 про те, що підтвердженням надсилання заяви до поліції є долучений до матеріалів скарги протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису є необґрунтованими, оскільки з вказаного протоколу не можливо встановити, що саме заяву про погрозу вбивства відносно ОСОБА_3 від 21.09.2025 року було підписано з використанням ЕЦП (КЕП) та, що така заява була направлена адресату.

Враховуючи наведене, слідчому судді не надано будь-яких доказів того, що ОСОБА_3 зверталась до Вишгородського ГУНП в Київській області із заявою про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмова у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.303-307,371-372 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Відмовити в задоволенні скарги.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 13.10.2025 року о 13 годині 50 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1