Березівський районний суд Одеської області
10.11.2025
Справа № 494/2487/25
Провадження № 1-кс/494/541/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025 року м. Березівка

Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області клопотання старшого слідчого відділення №1 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000606 від 08.11.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2025 року старший слідчий відділення №1 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000606.

Справу визначено згідно протоколу автоматизованого визначення слідчого судді - слідчому судді ОСОБА_1 та призначено до розгляду на 10.11.2025 року.

В обґрунтування поданого клопотання, слідчий посилалась на те, що 08.11.2025 року о 00:05 год., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, у приміщенні кухні, будинку АДРЕСА_1 , між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вона спільно проживала, але не перебувала у шлюбі, що перебували у стані алкогольного сп`яніння, виникла сварка, у ході якої ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин викликаних сваркою, виник раптовий злочинний умисел направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 . У подальшому ОСОБА_5 з метою реалізації свого раптового, злочинного умислу направленого на умисне заподіяння смерті ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_8 , та свідомо допускаючи їх настання, керуючись мотивом приязного відношення, яке склалося незадовго до події, ОСОБА_5 схопила зі столу кухонний ніж, та утримуючи його в правій руці, умисно нанесла ОСОБА_8 цим ножем не менше трьох ударів в область лівої частини грудної клітини, та правого плеча у верхній третині, спричинивши останньому прохідне колото різане поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням шостого лівого ребра, серцевої сорочки, передньої стінки, лівого шлуночка серця і нижньої частини лівої легені, від яких останній помер на місці події. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України (далі- КК України). 08.11.2025 року ОСОБА_5 затримано та 08.11.2025 року повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Під час досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Слідчий та прокурор вважає про наявність ризиків передбачених п.1, п. 3 та п.4 ч.1 ст.177 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України). Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні 10.11.2025 року клопотання підтримали на підставах викладених у клопотанні, просили його задовольнити. Також, посилались на наявність ризиків, що зазначені у клопотанні. Наполягали на триманні під вартою без застави.

Захисник та підозрювана ОСОБА_5 заперечували проти клопотання слідчого та прокурора, та просили застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Водночас, захисник зазначив, що слідчим та прокурором не доведено про наявність зазначених у клопотанні ризиків, а тому просить застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Розглянувши подане клопотання та додані до нього документи, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000606, вислухавши думки учасників судового розгляду, вважаю наступне.

На розгляді у СВ №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження за №0000606 від 08.11.2025 року відносно ОСОБА_5 у якому вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

З матеріалів кримінального провадження №0000606 вбачається, що 08.11.2025 року о 00:05 год., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, у приміщенні кухні, будинку АДРЕСА_1 , між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вона спільно проживала, але не перебувала у шлюбі, що перебували у стані алкогольного сп`яніння, виникла сварка, у ході якої ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин викликаних сваркою, виник раптовий злочинний умисел направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 . У подальшому ОСОБА_5 з метою реалізації свого раптового, злочинного умислу направленого на умисне заподіяння смерті ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну МОжливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_8 , та свідомо допускаючи їх настання, керуючись мотивом приязного відношення, яке склалося незадовго до події, ОСОБА_5 схопила зі столу кухонний ніж, та утримуючи його в правій руці, умисно нанесла ОСОБА_8 цим ножем не менше трьох ударів в область лівої частини грудної клітини, та правого плеча у верхній третині, спричинивши останньому прохідне колото різане поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням шостого лівого ребра, серцевої сорочки, передньої стінки, лівого шлуночка серця і нижньої частини лівої легені, від яких останній помер на місці події.

08.11.2025 року ОСОБА_5 затримано на підставі протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину та 08.11.2025 року в порядку статей 276-279 КПК України повідомлено про те, що вона підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Водночас, положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення; другий, що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що 08.11.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 115 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

-оглядом місця події - будинку за адресою: АДРЕСА_1 під час якого виявлено та вилучено численні сліди біологічного походження схожі на кров та кухонний ніж зі слідами бурого кольору зовні схожими на кров;

-показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка дала свідчення про те, що син ОСОБА_8 близько 7 років проживав з ОСОБА_5 та вони мають двоє спільних малолітніх дітей. Близько тижня тому вони посварилися, ОСОБА_10 переїхав на проживання до неї. 07.11.2025 року близько 22:00 ОСОБА_11 постійно телефонувала ОСОБА_10 та просила його прийти, а також взяти в магазині пляшку горілки. Після чого ОСОБА_10 сказав їй лягати спати, а сам пішов. Близько 01:00 год. їй зателефонувала донька ОСОБА_12 та повідомила, що ОСОБА_10 підрізала ОСОБА_11 ;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка дала свідчення про те, що її брат проживав в селищі ОСОБА_14 разом з ОСОБА_11 , але вони постійно конфліктували, так як ОСОБА_11 вживає алкогольні напої. Крім цього раніше вже двічі були випадки, коли ОСОБА_11 наносила тілесні ушкодження у вигляді ножових поранень ОСОБА_10 . 08.11.2025 близько 01:00 їй зателефонували з соціальної служби та повідомили, що ОСОБА_11 знову нанесла ножове поранення ОСОБА_10 , після чого вона одразу зателефонувала матері аби та пішла до неї додому та з`ясувала, що сталося. Невдовзі їй стало відомо, що ОСОБА_10 загинув;

- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 згідно якого його смерть настала внаслідок прохідного колото - різаного поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням шостого лівого ребра, серцевої сорочки, передньої стінки, лівого шлуночка серця і нижньої частини лівої легені.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення нею вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваної (її характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваної під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваної під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Ризик переховування підозрюваної від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед іншими даними про особу підозрюваного.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики вчинення підозрюваною дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації нею таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона схильна і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Як зазначено у клопотанні, прокурор та слідчий посилаються на наявність ризиків, передбачених п.1, п.3 та п.4 ч.1 ст.177 КК України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, то слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є реальним, враховуючи те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який згідно ст. 12 КК України відносять до категорії особливо тяжкого злочину та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною (позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років) дає підстави вважати, що остання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також, підозрювана під час судового засідання повідомила, що має закордонний паспорт та виїжджала за кордон раніше, а тому слідчий суддя також враховує і цю обставину.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків ,потерпілого у цьому кримінальному провадженні, такий ризик є обґрунтованим, так як підозрюваній відома адреса місця проживання потерпілої ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_13 , а тому підозрювана, перебуваючи на свободі, для уникнення притягнення її до кримінальної відповідальності, шляхом залякування, погроз чи вмовляння може вплинути на потерпілу та свідка та їх рідних для того, щоб потерпіла та свідок змінив свої покази у кримінальному провадженні на її користь.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на потерпілу та свідка існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Водночас, щодо ризику за п.4 ч.1 ст.177 КПК України (ризик перешкоджати кримінальному провадженню,) та як зазначено у клопотанні, «… у зв`язку з тим, що на даний час, встановлюються інші свідки протиправних діянь підозрюваної ОСОБА_5 , що дає змогу підозрюваній, знаходячись на свободі, впливати на цих осіб, а також на експертів, спеціалістів у даному кримінальному провадженні…», то даний ризик під час розгляду клопотання про застосування тримання під вартою не знайшов свого підтвердження та недоведений слідчим, прокурором, будь-яких доказів перешкоджанню за час досудового розслідування не надано, а тому слідчий суддя вважає його безпідставним.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про наявність двох ризиків за п.1, п. 3 ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності також існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України;

- пред`явлення їй підозри у вчиненні, в тому числі злочину, у разі визнання винуватою у вчиненні якого, їй може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років;

- станом на день розгляду клопотання ОСОБА_5 виповнилося 27 років; підтверджені належним чином дані, що стан її здоров`я несумісний з триманням під вартою відсутні.

Оцінивши вказані обставини у їх сукупності із встановленими ризиками і обставинами розслідуваного кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що такі відомості про особу підозрюваної не спростовують висновків слідчого судді про високу ймовірність перешкоджання кримінальному провадженню і необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тобто, є обґрунтовані підстави вважати, що стосовно підозрюваної, яка вчинила в тому числі особливо тяжкий злочин, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, доцільно застосування запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Також враховуючи, що взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, але зважаючи, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на що посилався слідчий, прокурор у своєму клопотанні.

Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7до 15 років.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваної такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання, з урахуванням вищевикладеного.

Щодо застосування до підозрюваної особистої поруки, та враховуючи надані пояснення захисника та підозрюваної щодо застосування саме цілодобового домашнього арешту, пояснення слідчої та прокурора про можливий допит сестри підозрюваної - ОСОБА_15 у якості свідка на стадії досудового розслідування, а тому застосування до підозрюваної такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст. 181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Водночас, підозрювана може ухилитись від органів досудового слідства, також може мати вплив на свідків, потерпілу. Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, пов`язаний підозрюваного з можливістю спілкування з іншими особами, в тому числі шляхом телекомунікаційних зав`язків, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі.

Водночас, наявність 2 малолітніх дітей та те, що остання жодного разу не притягувалась до кримінальної відповідальності, на які посилається сторона захисту заявляючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , встановлених у судовому засіданні ризиків, недостатньо для доведення того, що підозрювана виконуватиме покладені на неї процесуальні обов`язки.

Таким чином, зважаючи на високу інтенсивність встановлених при розгляді клопотання ризиків, з урахуванням її особистих характеристик, слідчий суддя доходить висновку, що до підозрюваної слід застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Водночас, як встановлено вище підозрювана вчинила особливо тяжкий злочин, який спричинив загибель людини, а тому слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Відповідно до положень ст.194 КПК України вважаю, що під час судового розгляду клопотання були доведені:

-обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України;

- підстави вважати, що існують ризики передбачені п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України;

- недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні слідчого.

Тому, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та за сукупності наведених обставин, слідчий суддя вважає, за доцільне застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб, без визначення розміру застави.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Як встановлено вище, ОСОБА_5 затримано 08.11.2025 року.

Керуючись статтями 177, 178, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділення №1 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000606 від 08.11.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту у залі суду, помістивши її до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту затримання, а саме з 08.11.2025 року по 06.01.2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 10.11.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1