Справа № 132/3198/25
Ухвала

Іменем України

26 вересня 2025 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в місті Калинівці клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 23.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області 24.09.2025 надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 23.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно із копотанням у ньому висловлене прохання накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору, яку було поміщено до спецпакету НПУ WAR 1966545 із відповідними написами, підписами понятих та учасників, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Розглянути клопотання відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України без повідомлення власника майна, його представника, з метою забезпечення арешту майна.

Це клопотання мотивовано тим, що 23.09.2025 року близько 18:30 год за адресою м. Калинівка вул. Анатолія Обухова навпроти будинку № 2, був зупинений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , який на запитання працівників поліції повідомив, що зберігає при собі наркотичний засіб. В подальшому ОСОБА_5 добровільно видав із внутрішньої кишені кофти чорного кольору полімерний пакет білого кольору із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, яку він зберігав для власних потреб без мети збуту.

Як пояснив ОСОБА_5 вказана речовина належить йому, є наркотиком - конопля, яку він зберігав для власних потреб без мети подальшого збуту.

В діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відомості про дане кримінальне правопорушення відповідно до вимог ст. 214 КПК України 23.09.2025 внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Так, під час огляду місця події, вилучено поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження, зеленого кольору, яку було поміщено до спец пакету НПУ WAR 1966545 із відповідними написами, підписами понятих та учасників.

Постановою дізнавача СД ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 23.09.2025вилучений в ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , полімерний пакет білого кольору із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, який поміщено до спецпакету НПУ WAR 1966545 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000065 від 23.09.2025.

Необхідність у арешті добровільно виданого 23.09.2025 ОСОБА_5 поліетиленового пакету із речовиною рослинного походження зеленого кольору під час огляду місця події, обґрунтовується наявністю підстав вважати, що даний поліетиленовий пакет є предметом вчинення кримінального правопорушення, та міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідно до постанови дізнавача сектору дізнання є речовим доказом.

У судове засідання дізнавач СД ВП № 1 Хмільницького районного ВП ГУНП України у Вінницькій області, старший лейтенант поліції ОСОБА_3 та прокурор Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 не з`явилися. Про день та час судового засідання вони були повідомлені належним чином. На адресу суду надійшла заява від дізнавача ОСОБА_3 , про розгляд даного клопотання без його участі та без технічної фіксації судового процесу, заявлене клопотання підтримує.Відомостей про причини неявки прокурора не надходило.

У прохальній частині клопотання дізнавач ОСОБА_3 просить розглянути клопотання відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Із наданих дізнавачем матеріалів вбачається, що майно, на яке просять накласти арешт, відповідає критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 170 КПК України. Повідомлення власника цього майна про розгляд клопотання створює ризик вчинення ним дій, спрямованих на відчуження, приховування або пошкодження зазначеного майна, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження. З огляду на наведене, слідчий суддя вважає наявними правові підстави для розгляду клопотання без повідомлення власника.

Розгляд вказаного клопотання призначено на 10:30 год. 26.09.2025.

Повідомлені належним чином про дату і час розгляду клопотання дізнавач та прокурор до суду не зявилися, про причини неявки не повідомили. Дізнавач ОСОБА_3 разом із клопотанням подав заяву з проханням розглянути це клопотання без його участі.

У зв`язку з викладеним, згідно із положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних не здійснювалося.

Дослідивши клопотання і долучені до нього письмові документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що сектором дізнання відділенням поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено 23.09.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно із долученим до клопотання витягом від 23.09.2025 із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000065, 23.09.2025 року близько 18:30 год за адресою м. Калинівка вул. Анатолія Обухова навпроти будинку № 2, був зупинений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , який на запитання працівників поліції повідомив, що зберігає при собі наркотичний засіб. В подальшому ОСОБА_5 добровільно видав із внутрішньої кишені кофти чорного кольору полімерний пакет білого кольору із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, яку він зберігав для власних потреб без мети збуту.

До клопотання долучено копії матеріалів, якими обґрунтовані доводи, наведенні в клопотанні, серед них: копія заяви ОСОБА_5 від 23.09.2025 про добровільну видачу працівникам поліції поліетиленового пакету білого кольору із речовиною рослинного походження, ззовні схожу на коноплю; копія протоколу огляду місця події від 23.09.2025; копія пояснень ОСОБА_5 від 23.09.2025; копія протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 24.09.2025; копія протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 24.09.2025.

Положеннями ст. 131 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина третя статті 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Беручи до уваги наведені положення процесуального закону та оцінюючи доводи клопотання дізнавача, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність його задоволення з огляду на таке.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000065 встановлено обставини, які вказують на те, що вилучений 23.09.2025 поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору, який поміщено до спецпакету НПУ WAR 1966545, відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Накладення арешту на добровільно видане 23.09.2025 ОСОБА_5 майно, обґрунтовується наявністю підстав вважати, що поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, є об`єктом кримінально-протиправних дій, а отже він є речовим доказом, а не застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді їх арешту може призвести до їх втрати, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя виходить з того, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту цього майна може призвести до його приховування, пошкодження, знищення та відчуження.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 23.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору, яку було поміщено до спецпакету НПУ WAR 1966545 із відповідними написами, підписами понятих та учасників, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1