Справа № 545/168/26
Провадження № 1-в/545/26/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2026 Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві подання державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березань, Київської обл., зареєстрований АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , до засудження не працював, одруженого, із середньою освітою, громадянина України.

Раніше судимого:

25.04.2023 р. Києво-Святошинським районним судом Київської обл. за ст. 309 ч.1, 75 КК України до 1 року обмеження волі з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Засудженого: 27.11.2024 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ст. 309 ч.1, 309 ч.2, 70, 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі,

у с т а н о в и в:

Адміністрація державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» звернулась до суду із клопотанням про застосування щодо засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув більше 1/2 строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений та представник адміністрації у судове засідання не з`явилися, попередньо надали заяви про розгляд подання без їхньої участі.

Прокурор заперечував проти задоволення подання, посилаючись на те, що засуджений не довів свого виправлення, неодноразово засуджувався та має прокримінальну налаштованість.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.11.2024 за ст. 309 ч.1, 309 ч.2, 70, 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахується з 27.11.2024.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 1 частини 3 статті 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Таким чином, на момент звернення до суду з поданням ОСОБА_4 відбув 1/2 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Таким чином, на момент звернення до суду з поданням ОСОБА_4 відбув більше 1/2 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З 27.11.2024 ОСОБА_4 перебував під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 15.02.2025 по 23.08.2025 ОСОБА_4 перебував на лікуванні у Дніпропетровській спеціалізованій туберкульозній лікарні №89 при ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)», де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. За період відбування покарання у ДУ «Божковська виправна колонія (№16)» з 29.08.2025 засуджений ОСОБА_4 має 1 заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього трудового розпорядку та вимог безпеки праці; стягнень не має.

Згідно з характеристикою, затвердженою начальником державної установи «Божковська виправна колонія (№16)», засуджений ОСОБА_4 характеризується позитивно, на даний час працевлаштований робітником майстерні установи; до праці ставиться відповідально, норми виробітку виконує, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

За виконавчим листом на суму 9241,84 грн заборгованість погашена лише на суму 1308,07 грн.

Згідно з витягом з протоколу №28 від 11.09.2025 засідання комісії державної установи «Божковська виправна колонія (№16)», засудженому відмовлено в представленні до суду матеріалів на заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке покарання відповідно до ст. 82 КК України (а.о.с.29).

Наявність лише одного заохочення за досить незначний(менше 5 місяців) період відбування покарання у ДУ «Божковська виправна колонія (№16)» та відсутність стягнень не є безумовною підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки дотримання правил внутрішнього розпорядку (за що до засудженого застосовано заохочення) є обов`язком засуджених, тому не може бути єдиною умовою для застосування пільги.

Зазначені обставини, у своїй сукупності з позитивною характеристикою засудженого, свідчать про наявність позитивних тенденцій у динаміці його поведінки, проте не дають підстави вважати, що ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що засуджений довів своє виправлення, судом не встановлено.

Аналізуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України,-

у х в а л и в:

У задоволенні подання державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1