Справа№ 953/6537/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2025 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові кримінальне провадження №0001318 від 07.06.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, розлученого, офіційно не працевлаштованого, який має на утриманні неповнолітню дитину, на утриманні непрацездатних осіб та осіб похилого віку не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2023 року близько 20:30 години, точний час не встановлено, ОСОБА_5 перебував на автобусній зупинці за адресою: м.Харків, вул.Академіка Павлова, 305, де побачив раніше йому не відомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у ОСОБА_7 виник раптовий умисел на заволодіння майном, що належить ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_10 №64/2022 від 24.02.2022 та неодноразово продовжений на всій території України, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в момент коли потерпілий ОСОБА_6 тримав у руках грошову купюру номіналом 100 гривень, вихопив із рук останнього вищевказану купюру, тим самим відкрито викрав майно ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину обернувши викрадене майно на власну користь, тим самим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 100 грн.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.4 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, тобто грабіж, вчинене в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, фактичні обставини кримінального правопорушення, яке інкримінується, зокрема, час, місце вчинення та його правову кваліфікацію, не оспорює. Пояснив, що дійсно 07.06.2023 близько 20-30 години, точний час не пам`ятає, на автобусній зупинці за адресою: м.Харків, вул. Академіка Павлова,305, вчинив відкрите викрадання майна, належного потерпілому ОСОБА_6 , а саме грошової купюри номіналом 100 гривень, яка знаходилась у руках у потерпілого за обставин, викладених вище у даному вироку.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив, що вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає добровільно, без примусу. Зазначив, що у вчиненому щиро розкаюється, за час перебування у СІЗО переглянув свою поведінку та усвідомив протиправність своїх дій, шкодує за вчинене кримінальне правопорушення. Прохає суд суворо його не карати, а також врахувати те, що він із потерпілим примирився та в добровільному порядку відшкодував потерпілому завдану шкоду.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає ці показання достовірними.

Крім повного визнання своєї винуватості, вина ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, повністю підтверджується сукупністю досліджених доказів, які є належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні пояснив, що 07 червня 2023 року приблизно о 21 годині, точний час не памятає, він перебував біля станції метро «Студентська», на зупинці громадського транспорту (тролейбусів та автобусів). Сидів на лавці та розмовляв по телефону. До нього підійшли двоє незнайомих чоловіків у стані алкогольного сп`яніння. Це були обвинувачений ОСОБА_5 та товариш останнього. Обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до нього із запитанням про наявність запальнички. Він уточнив у обвинуваченого, чи потрібно підкурити, на що обвинувачений відповів: «Ні, ти мені її віддай, мені треба йти битися». Він відмовився віддати запальничку обвинуваченому, пояснивши, що вона йому потрібна. Після цього обвинувачений почав розмовляти в підвищеному тоні.

Далі зазначені вище чоловіки сіли поруч із ним та почали запитувати його адресу проживання, вимагали назвати конкретне місце. Потім вони поцікавилися, чи є у нього гроші. Він на ці запитання не відповідав. Після цього ОСОБА_5 почав обшукувати його кишені, при цьому він сам залишався сидіти на лавці. Товариш обвинуваченого притискав його з одного боку, а сам обвинувачений з іншого.

Потерпілий зазначив, що у кишені його штанів біля коліна знаходився гаманець, а в іншій кишені мобільний телефон. Обвинувачений намагався «залізти» в кишеню, де був телефон, однак він відсунув його руку. Після цього він самостійно дістав гаманець і показав обвинуваченому, що в нього майже немає грошей усього 120 гривень. Далі він витягнув кошти, аби продемонструвати, що це останні гроші, при цьому нікому їх не протягував і не передавав. Незважаючи на це, обвинувачений забрав 100 гривень, залишивши йому 20 гривень.

Також потерпілий пояснив, що обвинувачений наніс йому удар, проте він не пам`ятає точно, в який саме момент це сталося. У результаті у нього з`явилася садно біля ока. ОСОБА_5 намагався завдати ще кілька ударів, після чого схопив його за руку та, погрожуючи словами «Встань, я проб`ю тобі раму», потягнув його із лавки. Коли він підвівся, обвинувачений намагався його вдарити, однак він зумів ухилитися та вирвати руку. Потім він спустився в метро, де звернувся до працівника поліції та викликав службу «102». Згодом, вийшовши із метро, він побачив, як обвинувачений разом із товаришем проходили повз нього, після чого на місце прибула поліція.

Потерпілий зазначив, що не мав можливості самостійно встати та піти, оскільки обвинувачений із товаришем сиділи з обох боків, обмежуючи його рухи. Згодом обвинувачений обійняв його за шию та притиснув, через що він фізично не міг вирватися. Товариш обвинуваченого, окрім дій з обмеження руху, активної участі не виявляв. Дії обвинуваченого він сприймав як прояв агресії та вимагання, а не як звичайне прохання.

Даними рапорту інспектора чергового Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області від 07.06.2023, відповідно до яких 07.06.2023 о 20:20 годині надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 07.06.2023 о 20:18 годині за адресою: м.Харків, вулиця Валентинівська, буд.15, біля входу до метро 2 чоловіка погрожували заявнику в шортах, один із шрамом на шиї та із підбитим оком, у другого кругле обличчя, на вказівному пальці синій ноготь, вдарили заявника та заволоділа грошима у розмірі 100 гривень. Швидка не потрібна, чоловіки у стані алкогольного сп`яніння залишились на лавочці. Заявник ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Прибувши на місце події по «гарячих слідах» за орієнтуванням виявлено двох осіб, якими виявилися ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які відкрито заволоділи майном заявника.

Даними рапорту інспектора взводу 2 роти 6 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 від 07.06.2023, відповідно до який 07.06.2023 патрулюючи Київський район екіпажем 1209 (Грошев, Жук) о 20:20 годині на службовий планшет отримали виклик «Грабіж» за адресою: м.Харків, вул.Валентинівська, 15. Прибувши на місце виклику заявник дав опис нападаючих та показав в який бік вони пішли. Після чого патрулюючи в цьому напрямку, за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено двох схожих за описом, а саме громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та громадянина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після чого було викликано СОГ ХРУП 1 для подальшого з`ясування обставин. ЄО 8387.

Даними протоколу огляду місця події від 07.06.2023 та фототаблицями до нього, відповідно до яких місцем проведення огляду є ділянка місцевості, а саме автобусна зупинка, яка розташована по вул.Валентинівській у м.Харкові, біля будинку за адресою: м.Харків, вул.Академіка Палова, 305. Під час огляду присутній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив, що перебуваючи на лавочці зупинки невідомий чоловік відкрито заволодів його грошовими коштами у розмірі 100 гривень. На зупинці покриття землі асфальтне. Ліворуч від зупинки знаходиться вхід до станції метро «Студентська». Прямо від зупинки розташований ларьок «Кисет», який на момент огляду зачинений. Ліворуч від «Кисету» знаходиться магазин « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та кафе «TAGA», які на момент огляду зачинені. Також біля магазину знаходиться ломбард «Партнер», який на момент огляду зачинений. Більше оглядом нічого не виявлено.

Даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.06.2023 відповідно до яких, на підставі ч.4 ст.208 КПК України, із дотриманням вимог, передбачених ч.7 ст.223 та ст.236 КПК України, оперуповноважений ВКП ХРУ №1 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_14 провів обшук ОСОБА_5 , який був затриманий о 23 годині 55 хвилин 07.06.2023. Під час обшуку виявлено та вилучено купюру номіналом 100 гривень №ЗГ9028792, яка має пошкодження у вигляді розриву з однієї сторони. Купюру поміщено та запаковано до спеціального полімерного пакету №PSP1034031.

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.06.2023 та довідки до нього, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до яких потерпілий впізнав особу на фото №2 ОСОБА_5 , який 07.06.2023 за адресою: м.Харків, вул.Академіка Павлова,305, відкрито заволодів його грошовими коштами.

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.06.2023 та довідки до нього, проведеного за участю свідка ОСОБА_15 , відповідно до яких свідок впізнав особу на фото №4 ОСОБА_5 , який 07.06.2023 за адресою: м.Харків, вул.Академіка Павлова відкрито заволодів грошовими коштами у розірі 100 гривень, які тримав молодий хлопець у руках.

Даними протоколу огляду предметів від 08.06.2023 та фототаблицями до нього, проведенного за участю потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до яких об`єктом огляду є спеціальний полімерний пакет №PSP1034031, в якому знаходиться купюра номіналом 100 гривень №ЗГ9028792. При огляді купюри виявлено, що з однієї сторони мається пошкодження у вигляді її розриву. Як пояснив потерпілий ОСОБА_6 , дана купюра належить йому та він її впізнає по пошкодженню у вигляді розриву з однієї сторони. Дане пошкодження виникло коли ОСОБА_6 діставав її із гаманця 07.06.2023 вдома.

Речовим доказом купюрою номіналом 100 гривень №ЗГ9028792, яка з однієї сторони має пошкодження у вигляді розриву купюри.

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає їх належними та допустимими доказами для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

За встановлених під час судового розгляду обставин суд доходить висновку, що вина ОСОБА_5 у обсязі пред`явленого йому обвинувачення за ч.4 ст.186 КК України, доведена поза розумним сумнівом.

Судом не встановлено будь-яких обставин для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , а так само обставин, які б виключали злочинність його діяння, або були б підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується положеннями ст.50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженим та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до класифікації, визначеної ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає:

-щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розуміння наслідків своїх дій, виходячи з поведінки обвинуваченого під час судового провадження, про що зазначається стороною обвинувачення;

-добровільне відшкодування завданої шкоди, що підтверджується заявою потерпілого та визнається стороною обвинувачення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до вимог, передбачених ч.1 ст.67 КК України, не встановлено та стороною обвинувачення не зазначається.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, офіційно не працевлаштований, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, на утриманні непрацездатних осіб та осіб похилого віку не має, військовослужбовцем та інвалідом не являється, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має діагнох: ВІЛ інфекція ІІІ клінічна стадія, В18.2- хронічний вірусний гепатит С.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №27, складений 19.07.2023 за результатами проведення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній станом на 19.07.2023 страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок поєднаного вживання кількох психоактивних речовин (опіоїди, стимулятори) та алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ???У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_9 виявляв ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ??? ОСОБА_5 станом на 19.07.2023, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд зазначає, що відповідно до змісту ст.50,65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Призначене покарання не повинно мати на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.

Підставами призначення більш м`якого покарання визнані у ч.1 ст.69 КК України дві групи чинників, які характеризують як вчинений злочин, так і особу винного, а саме: наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; дані, які певним чином характеризують особу винного.

Що стосується даних про особу винного, то вони мають оцінюватися судом, передусім, із точки зору можливості досягнення за допомогою, зокрема більш м`якого покарання поставлених перед ним цілей. Ці дані можуть бути як пов`язані, так і не пов`язані із вчиненим злочином: особа може позитивно характеризуватися з урахуванням її колишніх заслуг перед суспільством і державою (наявність нагород, позитивна характеристика за місцем проживання, роботи чи навчання тощо), а може позитивно виявити себе вже після вчинення злочину (допомога потерпілому, сумлінна праця та зразкова поведінка, добровільне відшкодування збитків тощо).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.184 КК України, яке є тяжким злочином; конкретні обставини та наслідки кримінального правопорушення завдання шкоди потерпілому у розмірі 100 грн., яка була в добровільному порядку відшкодована обвинуваченим; дані про особу обвинуваченого, який, зокрема є особою середнього віку, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має зареєстроване місце проживання, має хронічні тяжкі захворювання, наявності двох обставин, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.

Окремо суд, користуючись дискреційними повноваженнями та безпосередньо сприймаючи позицію обвинуваченого, зважує на переконливому наданні останнім критичної оцінки своїм неправомірним діям, висловлене при судовому розгляді. Поведінка обвинуваченого, свідчить про готовність останнього до стабільної самокерованої і правослухняної поведінки у суспільстві.

Враховуючи зазначене, на переконання суду наведені пом`якшуючі покарання обставини поряд із відомостями стосовно особи обвинуваченого та відсутності обставин, що обтяжують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості кримінального правопорушення, що дає суду правові підстави застосувати положення ст.69 КК України і призначити обвинуваченому більш м`яке покарання, ніж передбачено санкцією ч.4 ст. 186 КК України, у виді 3 років позбавлення волі.

Суд зазначає, що ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь. Призначене судом покарання у виді 3 років позбавлення волі буде достатнім для перевиховання обвинуваченого і недопущення вчинення ним нових злочинів, тобто досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, у зв`язку із не застосуванням до обвинуваченого покарання у виді конфіскації майна, а також те, що арештоване майно не підлягає спеціальній конфіскації, суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладений ухвалою Київського районного суду м.Харкові від 08.06.2023 у справі № 953/4472/23 н/п 1-кс/953/4250/23.

Крім того, вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, суд зазначає, що стосовно ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 08.06.2023 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому неодноразово продовжений судом.

Згідно даних протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.06.2023 ОСОБА_5 , в порядку ст.208 КПК України, фактично затриманий 07.06.2023 о 23-55 годині.

Оскільки обвинуваченому призначено покарання у виді позбавлення волі, суд продовжує ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 попереднє ув`язнення у строк покарання із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Керуючись ст.100, 124, 174, 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати із дня ухвалення вироку суду, тобто з 26.09.2025.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07.06.2023 по 26.09.2025 із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили речові докази, а саме купюру номіналом 100 гривень №ЗГ9028792, яка зберігається в матеріалах справи - повернути ОСОБА_6 .

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Київського районного суду м.Харкові від 08.06.2023 у справі № 953/4472/23 н/п 1-кс/953/4250/23.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1