Справа №191/5967/25
Провадження № 1-кс/191/852/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2025 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , подав до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області скаргу на бездіяльність Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 листопада 2025 року ОСОБА_4 була подана письмова заява про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України (злісне ухилення відсилати аліментів) відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заява була подана до Синельниківського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області особисто, про що нею отримано відмітку на копії заяви, а також талон повідомлення єдиного обліку №19604 від 05.11.2025 року. Станом на момент подання цієї скарги (понад 24 години після звернення) відомості за вищевказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено, витяг з ЄРДР заявнику не надано, досудове розслідування не розпочато, що є прямим порушенням вимог ч. 1 ст, 214 КПК України,.

У зв`язку із викладеними обставинами, адвокат ОСОБА_3 , просив визнати протиправною Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстр досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення; зобов`язати працівників Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 та розпочати досудове розслідування.

У судове засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив задовольнити її.

Прокурор Синельниківської окружної прокуратури та представник Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явилися, про причин неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши учасників справи та дослідивши додані до скарги матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_4 від 05.11.2025 року, що отримана Синельниківським РУП ГУНП в Дніпропетровській області 05.11.2025 року, вона просила розпочати досудове розслідування за фактом злісного ухилення від сплати аліментів ОСОБА_5 .

На момент судового розгляду представники Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області не надали слідчому судді доказів виконання обов`язку, встановленого ч.1 ст.214 КПК України та внесення відомостей за вказаною вище заявою про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР у встановлений строк.

Статтею 2 КПК визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.

Реалізація вказаного завдання здійснюється з-поміж іншого шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів чи осіб з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Зазначене право породжує відповідний обов`язок органу досудового розслідування у передбаченому законом порядку відреагувати на такі звернення.

У силу ч.1 ст.9 КПК на слідчого покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог Кримінального процесуального кодексу.

Згідно з частинами 1 та 2 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.91 КПК України підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу покладається не на заявника, а на слідчого і прокурора.

За змістом ч.3 ст.214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. З огляду на такі обставини необхідно звернути увагу, що вимога про внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не передбачає здійснення оцінки обґрунтованості таких заяв на наявність ознак складу кримінального правопорушення, а передбачає лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Таким чином, слідчий суддя констатує пряму заборону процесуального закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту вимог ч.2 ст.214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Таким чином, приймаючи до уваги, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 порушує її права, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин посадовою особою Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області не виконано вище зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в її заяві безпідставно не внесені до ЄРДР, слід дійти висновку, що вимога про зобов`язання внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягає задоволенню.

Доходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Керуючись ст. 26, 214, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_3 .

Зобов`язати уповноважених осіб Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 05.11.2025 року, що надійшла до Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 05.11.2025 року, та розпочати досудове розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена 24.11.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1