Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

26 січня 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2025 року щодо ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0010130,

у с т а н о в и в :

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 17.11.2025 ОСОБА_2 , визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком, вироком Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2024 та вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 17.11.2025 ОСОБА_2 призначено остаточне покарання з виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, строк відбуття якого обчислювати з 02.06.2024.

12.12.2025 прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині вирішення долі речових доказів, а саме, зазначити, що речовий доказ - DVD-R диск з відеозаписом залишити на збереження в матеріалах кримінального провадження. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю, що вона подана без додержання вимог ст.396 КПК України.

Так, згідно з ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Апеляційна скарга не містить обґрунтування того, в чому виразилось істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Оскільки суд, взагалі, не прийняв рішення щодо речового доказу, то прокурору належить зазначити, в якій саме частині вона просить змінити вирок, і що перешкоджає вирішити це елементарне питання шляхом подання до суду першої інстанції клопотання в порядку, передбаченому ст.ст.537, 537 КПК України, а не залучати суд апеляційної інстанції задля штучного формування показника апеляційної практики.

Згідно з ч.1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

А тому апеляційну скаргу прокурора належить залишити без руху, встановити строк для усунення зазначених раніше недоліків та роз`яснити, що якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк не буде усунуто, відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2025 року щодо ОСОБА_2 залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги - 5 /п`ять/ днів з дня отримання копії ухвали особою, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду ОСОБА_1