Провадження № 1-кс/686/9227/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання слідчої СУ ГУНП в Хмельницькій ОСОБА_7 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сіверськодонецьк, Луганської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , розлученого, заступника командира дивізіону з психологічної підтримки персоналу самохідного артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОАеМБр), раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0000985,

встановив:

25.09.2025 слідча СУ ГУНП в Хмельницькій ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням, погодженим із прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування, прокурора та суду; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинення іншого кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню.

У судовому засіданні слідчий та прокурор наполягали на задоволенні клопотання.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні просили застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту у зв`язку із тим, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра є необґрунтованою, а ризики недоведеними.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню із наступних підстав.

11.09.2025 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000985 зареєстровано кримінальне правопорушення із правовою кваліфікацією ч.3 ст. 368 КК України.

24 вересня 2025 року о 14 годині 40 хвилин ОСОБА_5 було затримано на підставі ст.208 КПК України.

25 вересня 2025 року ОСОБА_5 письмово повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме про те, що «майор ОСОБА_5 , будучи на посаді заступника командира дивізіону з психологічної підтримки персоналу самохідного артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОАеМБр), який займає відповідальне становище, вирішив незаконно збагатитися шляхом вимагання та отримання неправомірної вигоди від військовослужбовця за неперешкоджання в поверненні останнього та подальшого проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОАеМБр) та незастосування відносно військовослужбовця заходів дисциплінарного та іншого правового впливу.

Так, 10 вересня 2025 року, близько 19:27 години, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, висунув незаконну вимогу ОСОБА_8 , який являється військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОАеМБр), у передачі йому неправомірної вигоди в розмірі 50 000 гривень, за неперешкоджання в поверненні останнього та подальшого проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОАеМБр) та незастосування відносно військовослужбовця заходів дисциплінарного та іншого правового впливу, при цьому зазначив, що грошові кошти потрібно надіслати на особисту банківську карту ОСОБА_5 .

Побоюючись негативних наслідків для себе, ОСОБА_8 вимушено погодився на вимогу ОСОБА_5 .

Крім цього, 19 вересня 2025 року, о 10:20 години, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, для виконання своєї незаконної вимоги ОСОБА_8 , у передачі йому неправомірної вигоди в розмірі 50 000 гривень, за неперешкоджання в поверненні останнього та подальшого проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОАеМБр) та незастосування відносно військовослужбовця заходів дисциплінарного та іншого правового впливу, за допомогою Інтернет-месенджера «Signal» надіслав ОСОБА_8 номер своєї банківської картки, а саме № НОМЕР_3 , відкритої на ім`я ОСОБА_5 , зазначивши, що грошові кошти ОСОБА_8 повинен скинути на вказану банківську картку.

Побоюючись негативних наслідків для себе, ОСОБА_8 вимушено погодився на вимогу ОСОБА_5 .

Окрім цього, 22 вересня 2025 року, близько 15:00 години, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, для виконання своєї незаконної вимоги ОСОБА_8 , у передачі йому неправомірної вигоди в розмірі 50 000 гривень, за неперешкоджання в поверненні останнього та подальшого проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОАеМБр) та незастосування відносно військовослужбовця заходів дисциплінарного та іншого правового впливу, вказав, щоб після надсилання грошових коштів на банківську карту за № НОМЕР_3 , відкриту на ім`я ОСОБА_5 необхідно надіслати смс-повідомлення в Інтернет-месенджері «Signal» про здійснення транзакції.

Побоюючись негативних наслідків для себе, ОСОБА_8 вимушено погодився на вимогу ОСОБА_5 .

В подальшому, 24 вересня 2025 року, о 10:28 години, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 50 000 гривень, шляхом надсилання грошових коштів на банківську карту за № НОМЕР_3 , відкриту на ім`я ОСОБА_5 , за неперешкоджання в поверненні останнього та подальшого проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 (81 ОАеМБр) та незастосування відносно військовослужбовця заходів дисциплінарного та іншого правового впливу, після чого був затриманий працівниками поліції».

Дана підозра є обґрунтована, адже підтверджується: рапортом старшого оперуповноваженого 8 відділу 6 управління ДВКР СБ України ОСОБА_9 від 11.09.2025; заявою та протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.09.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.09.2025; протоколом огляду предметів від 23.09.2025; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 24.09.2025; протоколом вилучення від 24.09.2025; протоколом затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України від 24.09.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра, станом на час розгляду цього клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно з якою термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Крім того, на даному етапі провадження, вирішення питань, які повинен вирішувати суд, під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину є недопустимим, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Санкція ч.3 ст.368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, тобто даний злочин є тяжким, а тому, опинившись на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний, зважаючи на можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, може потенційно переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Враховуючи початковий етап розслідування кримінального провадження, вважаю доведеним існування ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, яким можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Слідча суддя, дослідивши матеріали клопотання, уважає, що також наявні обґрунтовані підстави уважати, що існує ризик знищення або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 матиме змогу, із використанням свого службового становища, знищити чи спотворити речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, зокрема ті, які стосуються проходження служби ОСОБА_8 , а тому існує ризик знищення, схову або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Водночас, ризики перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення інших кримінальних правопорушень не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий та у клопотанні не міститься жодного обґрунтування яким саме чином, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню «іншим чином», з посиланням на відповідні докази та реальність таких обставин.

За таких обставин приходжу до висновку про наявність визначених ст. 177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Аналізуючи особу підозрюваного слідча суддя ураховує, що ОСОБА_5 є особою молодого віку, раніше не судимий, є військовослужбовцем, учасник бойових дій, має постійне місце проживання, неодружений, осіб на утримані не має.

Однак наявність постійного місця проживання, його статус військовослужбовця за встановлених обставин не є достатньою обставиною для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або обрання більш м`якого запобіжного заходу, не були стримуючими для підозрюваного для вчинення дій, які у подальшому стали підставою для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України та не є такими, що давали б можливість слідчому судді відмовити у застосуванні запобіжного заходу

Ураховуючи наведені ризики, усі, визначені ст. 178 КПК України обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Більш м`які запобіжні заходи забезпечити виконання цієї функції не зможуть.

Визначаючи на підставі ч.3 ст.183 КПК України розмір застави, ураховуючи спосіб вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан, дані про особу підозрюваного та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, розмір неправомірної вигоди, уважаю, що застава у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400, 00 грн., забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

В разі внесення застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400,00 грн. підозрюваний ОСОБА_5 буде зобов`язаний: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатись з населеного пункту в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України, у випадку наявності.

Строк тримання під вартою слід визначити у межах строку досудового розслідування та у межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме по 21.11.2025 року включно.

Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 183, 196, 197 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 21 листопада 2025 року включно.

Визначити заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400, 00 грн., в разі внесення якої покласти на підозрюваного ОСОБА_5 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на нього слід покласти наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатись з населеного пункту в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України, у випадку наявності.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала діє до 21 листопада 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя