Справа № 932/9/26
Провадження № 1-кп/932/2/26
УХВАЛА

про призначення підготовчого судового засідання

08 січня 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду міста Дніпра підготовче судове засідання по кримінальному провадженню (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000896 від 15 вересня 2025 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Українськ Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маэ на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, -

в с т а н о в и в :

02 січня 2026 року до Шевченківського районного суду міста Дніпра з Донецької обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

Ухвалою судді від 05 січня 2026 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_5 просив призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду у закритому судовому засіданні, оскільки обвинуваченому ОСОБА_7 інкримінується передача інформації, яка стосується розташування та переміщення особового складу та техніки Збройних Сил України, та розголошення якої може зашкодити інтересам обороноздатності України.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, але наполягали на відкритому судовому засіданні.

Вислухавши думку учасників судового провадження щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , беручи до уваги, що у підготовчому судовому засіданні ні сторонами, ні іншими учасниками кримінального провадження жодних клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду не заявлено, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду з наступних підстав.

Угод про визнання винуватості у порядку ст. ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду міста Дніпра.

При цьому, враховуючи, що дане кримінальне провадження стосується інформації про розташування та переміщення особового складу та техніки Збройних Сил України, розголошення якої може зашкодити інтересам обороноздатності України з огляду на ситуацію, яка склалася в Україні внаслідок збройної агресії російської федерації, суд вважає за доцільне проводити розгляд справи у закритому судовому засіданні.

Оскільки підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України не встановлені, суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, вважає за можливе призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у закритому судовому засіданні.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з підстав, викладених у письмовому клопотанні, обґрунтовуючи, це тим, що ризики, які існували при обранні такого виду запобіжного заходу раніше до теперішнього часу не зникли і продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст. 176 КПК України Під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до ухвали слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 05 грудня 2025 року стосовно підозрюваного ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 11 січня 2026 року в умовах ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

Необхідність продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою в клопотанні обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження неможливо завершити до закінчення строку дії запобіжного заходу, тобто до 11 січня 2026 року, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого ОСОБА_7 , дійшов висновку про доцільність продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не даючи при цьому оцінки зібраним доказам, та беручі до уваги наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_7 може:

- переховуватися від суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_7 інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі, з конфіскацію майна, та існує ризик, що обвинувачений ОСОБА_7 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість покарання, яке, відповідно до діючого законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від суду. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства;

- незаконно впливати на експерта у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що обвинувачений, будучи ознайомленим із матеріалами кримінального провадження, володіє інформацією, у тому числі щодо біографічних даних експерта, який провів відповідну експертизу та яка доводить участь обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Вказані відомості можуть надати обвинуваченому можливість як самостійно, так і з використанням кола своїх знайомих здійснити незаконний фізичний, психологічний тиск на експерта, його підкуп або шантаж. Ризик незаконного впливу на експерта є актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання за необхідності показань від осіб, які є експертами, у кримінальному провадженні, а саме усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст.ст. 23, 356 КПК України. За таких обставин, маючи на руках копії матеріалів кримінального провадження, обвинувачений обізнаний про персональні дані експерта, який проводив дослідження. Оскільки допит експерта на стадії судового розгляду ще не проводився, що дає підстави припускати вірогідність незаконного впливу обвинуваченого на останнього з метою зміни чи відмови від показань експерта при роз`ясненні висновку, з метою викривлення відомих йому обставин. Так, КПК України встановлено процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4 ст. 95 КПК України). Тобто, ризик впливу на експерта існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від експерта та дослідження їх судом.

Разом з тим, прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що в клопотанні прокурор лише посилається на ці ризики і що це є лише його припущенням, оскільки на підтвердження даних ризиків суду не було надано будь-яких доказів.

При продовженні запобіжного заходу судом враховано також особу обвинуваченого. Так, ОСОБА_7 не працює, має середньо-спеціальну освіту, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_7 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду.

Враховуючи, що на даний час не відпали, а є дійсними та триваючими ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 .

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою, з урахуванням наявності встановлених ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_7 , судом на теперішній час не встановлено.

З урахуванням вищенаведеного та вимог ст. 183 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Суд не вбачає підстав для застосування застави з огляду на запровадження в Україні воєнного часу внаслідок збройної агресії рф та інкримінування обвинуваченому ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого Розділом I «Злочини проти основ національної безпеки України» КК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-199, 314-317 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, у закритому судовому засіданні на 11:00 годину 12 січня 2026 року у приміщенні Шевченківського районного суду міста Дніпра.

У судове засідання викликати прокурора, захисника та обвинуваченого.

Клопотання прокурора Донецької обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Українськ Донецької області, громадянину України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто по 08 березня 2026 року включно, в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_9 .

Вручити копію цієї ухвали учасникам негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий

Судді