ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3046/25 Справа № 199/7686/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року Колегії суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Селидівського відділу Покровської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_6 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 14 серпня 2025 року, якою повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001667, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2025 р., відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 14 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про зупинення судового провадження до розшуку обвинуваченого ОСОБА_7 .

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001667, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2025 р., відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, повернуто прокурору для приведення у відповідність до вимог КПК України.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра 14 серпня 2025 року по кримінальному провадженні №0001667, за обвинуваченням ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскаржена ухвала суду 1-ї інстанції є незаконною, необґрунтованою. Зазначає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повністю відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому в повному обсязі зазначені анкетні відомості обвинуваченого, при цьому судом не встановлено помилки чи будь якої невідповідності вказаної адреси, а мотиви прийняття рішення про повернення обвинувального акту загалом зведено до систематичної неявки обвинуваченого в судові засідання.

Зауважує, що дані, які визначаються та зазначаються, в обвинувальному акті, встановлюються на час завершення досудового розслідування, а не на час судового провадження, зокрема підготовчого судового засідання. Так, на час завершення досудового розслідування встановлена адреса мешкання ОСОБА_7 , а саме: АДРЕСА_1 .

Звертає увагу, що в матеріалах кримінального провадження мається розписка про отримання обвинуваченим обвинувального акту, реєстру матеріалів кримінального провадження та про те, що він був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження.

Зазначає, що згідно інформації Міністерства соціальної політики України ОСОБА_7 , як внутрішньо-переміщена особа, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході виконання примусового приводу за ухвалою суду, працівниками поліції перевірено адресу: АДРЕСА_1 . Однак, обвинувачений за вказаною адресою тривалий час відсутній.

Наголошує, що неявка обвинуваченого на підготовче судове засідання та не розшук його є перешкодою для судового розгляду кримінального провадження, проте не може бути усунена шляхом повернення обвинувального акту прокурору, оскільки прокурор позбавлений можливості вчиняти будь-які процесуальні дії, направлені для встановлення місця знаходження обвинуваченого.

Позиції сторін в суді :

Прокурор під час судового розгляду просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора в повному обсязі з підстав, наведених в ній.

Апеляційним судом здійснений виклик обвинуваченого ОСОБА_7 за його місцем проживання, проте він на зазначену дату та час в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки в апеляційній скарзі прокурора не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає за можливе провести судове засідання за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 .

Висновки суду:

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу, отже обвинувальний акт може бути повернуто прокурору лише з мотивів його невідповідності вказаній статті.

Перелік відомостей, які обов?язково має містити обвинувальний акт, зазначені в ч. 2 ст. 291 КПК України.

Виходячи з положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291 КПК України: зокрема, не містить анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд першої інстанції повертаючи обвинувальний акт прокурору виходив зокрема з того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки зазначене в обвинувальному акті місце проживання обвинуваченого ОСОБА_7 не відповідає дійсності.

Суд вважав, що оголошення в розшук обвинуваченого передбачає обов`язковість належного його повідомлення про виклик до суду, неявку на виклик без поважних причин та наявність підтвердженого факту відсутності відомостей про місцезнаходження обвинуваченого або перебування його за межами України. Підставою для зупинення судового розгляду повинна бути сукупність фактів, підтверджених доказами, які переконливо свідчать про необхідність саме такого кроку.

Суд виходив з того, що наведені вище обставини позбавляють суд об`єктивної можливості здійснити виклик обвинуваченого, місце проживання якого органом досудового розслідування належним чином не встановлено, у підготовче судове засідання та провести його з дотриманням вимог ст. 314 КПК України. Тому наведені вище порушення вимог кримінального процесуального закону позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд за наданим суду обвинувальним актом, оскільки є суттєвими і не можуть бути усунені під час судового розгляду.

Колегія суддів з такими висновками суду 1-ї інстанції не погоджується виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, в ньому зазначені анкетні відомості обвинуваченого, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання та громадянство.

Що стосується посилань місцевого суду на невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_7 вимогам закону, оскільки анкетні дані обвинуваченого не містять достовірних відомостей про його місце проживання, то це не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки вказані в обвинувальному акті дані відображено у тому виді, в якому вони були встановлені у межах досудового розслідування.

Апеляційний суд наголошує, що лише факт ухилення обвинуваченого від явки до суду або зміна ним після закінчення досудового розслідування місця проживанняне ні є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, адже на цій процесуальній стадії прокурор може лише усунути недоліки обвинувального акту та не вправі вчиняти інші процесуальні дії, в тому числі і вживати заходи, направлені на розшук обвинуваченого.

Колегія суддів зауважує, що в даному випадку відсутні підстави вважати, що на час звернення до суду з обвинувальним актом зазначені у ньому відомості про місце проживання обвинуваченого не були актуальними. Доводи прокурора про те, що у межах досудового розслідування останній викликався за вказаною адресою та з`являвся до слідчого, підтверджуються матеріалами провадження. В матеріалах кримінального провадження мається розписка про отримання обвинуваченим обвинувального акту, реєстру матеріалів кримінального провадження та про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Факт неявки обвинуваченого за викликом суду, як такий, не свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та не є підставою для його повернення прокурору.

Твердження суду, що до повноважень суду не входить встановлення місця проживання та/або перебування обвинуваченого під час підготовчого провадження, а це є виключно прерогативою сторони обвинувачення, є некоректними. Хоча встановлення місця перебування обвинуваченого покладається на орган досудового розслідування, але в разі неявки обвинуваченого суд вправі оголосити його у розшук, організація виконання якого доручається слідчому та/або прокурору (ст. 335 КПК).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 17 липня 2025 року задоволено клопотання прокурора та постановлено доставити приводом в судове засідання ОСОБА_7 . Цією ж ухвалою зобов`язано Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надати суду відомості, щодо перетину державного кордону України (в`їзд та виїзд) в період з 19.02.2025 до 17.07.2025 року громадянином України ОСОБА_7 . Також зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати суду інформацію за період з 19.02.2025 до 17.07.2025 року, щодо громадянина України ОСОБА_7 даних про останнє зареєстроване та фактичне місце проживання/ перебування внутрішньо переміщеної особи на території, де виникли обставини, зазначені у статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»; даних про фактичне місце проживання особи на дату звернення; адреси, за якою із внутрішньо переміщеною особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції, та номер телефону; відомостей про смерть внутрішньо переміщеної особи або визнання її безвісно відсутньою.

Згідно з інформацією Міністерства соціальної політики України ОСОБА_7 , як внутрішньо-переміщена особа, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході виконання примусового приводу за ухвалою суду, працівниками поліції перевірено адресу: АДРЕСА_1 . Однак, обвинувачений за вказаною адресою тривалий час відсутній. Із бесіди з сусідами, останні повідомили, що бачили ОСОБА_7 за місцем проживання у липні 2025 року.

Зважаючи на наведене, місцевий суд формально послався на недотримання вимог статті 291 КПК України при складанні обвинувального акту, що не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді, а тому рішення місцевого суду є необґрунтованим та незаконним, таким, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 376, 404-419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 14 серпня 2025 року, якою повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001667, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2025 р., відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4