Справа № 510/215/26
Провадження № 1-кс/510/29/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року м. Рені

Слідчий суддя Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

- за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ №2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ №2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на:

- паперовий згорток із речовиною рослинного походження в подрібненому та висушеному стані, поміщений до сейф-пакету НПУ NPU 5141637;

- 2 (дві) пластикові пляшки, обрізані в нижній частині з нашаруванням речовини коричневого кольору зсередини та наперсток чорного кольору, поміщені до сейф-пакету НПУ SUD 3024821,

які було вилучено співробітниками ГУНП в Одеській області.

Як виходить з наданого суду клопотання, до чергової частини ВП №2 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області 07.10.2025 року о 22:14 годині надійшло повідомлення до ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про те що, 07.10.2025 року о 21:40 годині невстановлена особа, невстановленим шляхом закинула до подвір`я вказаного будинку невідомий предмет в результаті чого стався вибух.

Відомості по вказаному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001321 від 07.10.2025р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

В ході досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Ренійського районного суду Одеської області було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого на балконі квартири було виявлено:

- паперовий згорток із речовиною рослинного походження в подрібненому та висушеному стані, поміщений до сейф-пакету НПУ NPU 5141637;

- 2 (дві) пластикові пляшки, обрізані в нижній частині з нашаруванням речовини коричневого кольору зсередини та наперсток чорного кольору, поміщені до сейф-пакету НПУ SUD 3024821,

які було вилучено співробітниками ГУНП в Одеській області.

Вилучені предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги все вищевикладене, слідчий зазначає, що вищевказані об`єкти по даному кримінальному провадженню мають значення речових доказів, підлягають огляду, як речові докази, можуть бути предметом дослідження експертизи, конфіскації, з метою повного, всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин справи, враховуючі реальну можливість зацікавлених осіб знищити їх, сховати, просить суд накласти арешт на них.

Слідчий просив про розгляд клопотання без його участі, неявка слідчого відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, перевіривши доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням положень ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Як вбачається з витягу по кримінальному провадженню №0001321 від 07.10.2025р. до ЄРДР внесені данні про кримінальні правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

З матеріалів, які надані слідчим в обґрунтування клопотання про накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя вбачає наявність вчинення суспільно небезпечного діяння, а щодо речових доказів вилучених предметів - реальну можливість зацікавлених осіб знищити, приховати їх. Тому, з метою запобігання вищевказаних можливостей щодо речових доказів, з метою їх збереження доцільно накласти на них арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 132, 170 - 173, ст. 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ №2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

З метою збереження речових доказів - накласти арешт на майно, яке постановою слідчого визнане речовими доказами по кримінальному провадженню №0001321 від 07.10.2025р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України., а саме на:

- паперовий згорток із речовиною рослинного походження в подрібненому та висушеному стані, поміщений до сейф-пакету НПУ NPU 5141637;

- 2 (дві) пластикові пляшки, обрізані в нижній частині з нашаруванням речовини коричневого кольору зсередини та наперсток чорного кольору, поміщені до сейф-пакету НПУ SUD 3024821,

які було вилучено співробітниками ГУНП в Одеській області.

Майно, на яке було накладено арешт, залишити на зберіганні в камері речових доказів ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду .

Слідчий суддя ОСОБА_7