У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження №0000423 від 05.05.2020р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.186, ч.2 ст.345 КК України, -

в с т а н о в и в :

Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого закінчується 16.11.2025р.

До суду надійшло письмове клопотання від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 (вх. від 22.10.2025р.) про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або, якщо суд не дійде переконання про можливість зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, то просив визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 прожткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків, з відповідним обгрунтуванням у клопотанні. Захисник вважає, що ризики для утримання ОСОБА_4 під вартою не доведені, що обвинувачений не ухилявся від суду та не переховувався, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, що вцілому вказує на можливість зміни запобіжного заходу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 підтримали вказане клопотання, просили його задовольнити. Обвинувачений додатково обгрунтував свою позицію практикою Європейського суду з прав людини та нормами Європейської конвенції з прав людини щодо обгрунтування та достатності підстав для тримання особи під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечила щодо вказаного клопотання, просила відмовити в його задоволенні, зазначивши, що для зміни запобіжного заходу немає підстав, оскільки, на думку прокурора, на даний час існує ризик переховування обвинуваченого від суду, а існування вказаного ризику достатньо обгрунтоване. Зазначила, що наведені стороною захисту доводи не свідчать про необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу. Зазначила, що клопотання є необгрунтованим, а з моменту прийняттям судом попередньої ухвали про запобіжний захід ніяких нових обставин не виникло, при цьому Черкаським апеляційним судом залишено без змін попередню ухвалу суду щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 повністю заперечив щодо клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та підтримав позицію прокурора.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає наступне.

Згідно положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Заслухавши думку учасників процесу, враховуючи обставини, що вказані в ст.ст.177, 178, 183, 193 КПК України, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих злочинів, в т.ч. тяжкого злочину, враховуючи наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема переховуватись від суду, оскільки обвинувачений перебував у міжнародному розшуку та переховувався від суду, був затриманий органами Інтерполу у Федеративній Республіці Німеччина та екстрадований на територію України; обвинувачений вподальшому також може переховуватись від суду, і цей ризик оцінюється судом як реальний, так як починаючи з червня 2022 року обвинувачений ОСОБА_4 не з`являвся у судові засідання по справі, залишив своє місце проживання, без повідомлення суду виїхав за межі України, перетнувши державний кордон 17.07.2022р. через пункт пропуску «Ужгород», точне його місцезнаходження не було відоме, заяв чи клопотань до суду з приводу свого виїзду за межі України обвинувачений не подав, про причини своєї неявки до суду він не повідомив, про точне своє місцеперебування не повідомив суд, хоча знав, що відносно нього розглядається дане кримінальне провадження і він зобов`язаний навіть без запобіжного заходу з`являтись за кожним викликом суду у судові засідання згідно вимог КПК України.

Суд враховує наявні характеризуючі матеріали на ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в порядку ст.89 КК України є не судимим (а.с.198 Т.1), одружений з 09.02.2022р. (а.с.84 Т.2), має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.86 Т.2), дружина та дитина перебувають за межами України; за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 (а.с.196 Т.1) не проживає, офіційно не працює. Дані обставини суд враховує в сукупності з іншими обставинами та ризиками, та вважає, що дані обставини не вказують на наявність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого ОСОБА_4 та не усувають ризики, що передбачені в п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Суд констатує, що захисник та обвинувачений не навели ніяких нових обставин та підстав щодо необхідності зміни обвинуваченому запобіжного заходу та щодо необхідності визначення застави, а вказані доводи фактично зводяться до незгоди із попередньою ухвалою суду щодо запобіжного заходу та до необхідності переоцінки підстав і ризиків щодо запобіжного заходу.

Щодо додаткових пояснень обвинуваченого про неналежні умови тримання під вартою та неналежну медичну допомогу в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», суд вважає це лише доводами, на даний момент ці доводи не підтверджені будь-якими доказами. При цьому, суд констатує, що в умовах СІЗО затриманим особам повинна надаватись необхідна медична допомога у встановленому порядку та мають бути створені достатні умови для утримання під вартою. При цьому, ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» входить до переліку установ, у яких можливо утримувати екстрадованих осіб згідно міжнародних договорів. Тому, з даного питання, суд не вбачає ніяких порушень наданих судом гарантій німецькій стороні, а доводи обвинуваченого суд вважає необгрунтованими і недоведеними.

Тому, суд вважає запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на даний час доцільним та необхідним. Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

У зв`язку з цим, підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який на даний час немає, тому клопотання захисника суд вважає необгрунтованим і недоведеним. Такі висновки зробив і суд апеляційної інстанції під час неодноразового розгляду апеляційних скарг на попередні ухвали Черкаського районного суду Черкаської області по даній справі щодо запобіжного заходу.

Підстав для визначення застави суд не вбачає, оскільки відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Клопотання захисника в цій частині суд також вважає необгрунтованим.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 з тримання під-вартою на домашній арешт та про визначення застави, вважаючи клопотання недоведеним і необгрунтованим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.27, 177, 178, 183, 193-197, 331 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 з тримання під-вартою на домашній арешт та про визначення застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1