СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/688/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002957 від 30.09.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Сарата, Одеської області, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, офіційно не працевлаштований, на утримані неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 23 січня 2025 року за ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони та інші учасники: прокурор ОСОБА_4 , представник потерпілого ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002957 від 30.09.2025 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення останнього у вчиненні тяжкого злочину, наявність ризиків його переховування від суду, вчинення нового кримінального правопорушення.

Обвинувачений та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, вважали, що ризики прокурором недоведені. Зазначили, що на даний час свідки у справі допитані, письмові докази досліджені, відтак просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, серед іншого, є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з матеріалами даного кримінального провадження ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні в період іспитового строку тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Що стосується наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то слід зазначити, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його вини, може переховуватись від суду. Водночас, суворість можливого покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами суттєво збільшує ризик ухилення обвинуваченого від суду.

Крім того, існує ризик щодо можливого вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки останній до затримання суспільно-корисною працею не займався, міцних соціальних зав`язків не має, джерела його доходів суду не відомі, що свідчить про відсутність офіційно підтверджених засобів для проживання та наявність ризику отримання їх злочинним шляхом.

Суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України приймає до уваги інші дані про особу обвинуваченого, зокрема відсутність міцних соціальних зв`язків, офіційного та постійного місця роботи, постійного місця проживання. ОСОБА_3 раніше судимий, неодружений, дітей на утриманні не має, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в період іспитового строку.

Наразі відсутні медичні застереження щодо неможливості перебування ОСОБА_3 в умовах слідчого ізолятору.

Отже, суд приходить до висновку, що з часу винесення попередньої ухвали суду про тримання обвинуваченого під вартою, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, відтак інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, у тому числі і домашній арешт, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України. Отже, відносно обвинуваченого необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Також в судовому засіданні не встановлено правових підстав для зміни раніше визначеного розміру застави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 314-316, 615 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28 березня 2026 року (включно) без зміни раніше визначеного розміру застави. Утримувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала суду підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 30.01.2026.

Суддя ОСОБА_7