Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/936/25 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.12.2025.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Раково Перечинського району Закарпатської області, українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, відомості про яке 29.08.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132.

Цією ж ухвалою на підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою кожного разу, у визначений ними час; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначено до 16.02.2026.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000132 від 29.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі розпорядження Ужгородського міського голови від 03.05.2017 за № 58р, ОСОБА_5 переведено на посаду директора департаменту міського господарства з 04.05.2017.

Відповідно до п. 2.1. Посадової інструкції директора департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, затвердженої міським головою 21.03.2016, основними завданнями директора департаменту є здійснення загального керівництва за діяльністю департаменту та забезпечення виконання покладених на нього завдань щодо

-2-

реалізації державної політики у сфері житлово-комунального господарства, забезпечення реалізації програм приватизації майна, що перебуває у комунальній власності міста, організація управління комунальною власністю міста, забезпечення його раціонального використання.

Розділом ІІІ даної Посадової інструкції директора Департаменту, визначено, зокрема, наступні функціональні обов`язки та повноваження: 3.3. Видає в межах своєї компетенції накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням; 3.4. Здійснює контроль за виконанням рішень Ужгородської міської ради, з питань віднесених до компетенції Департаменту; 3.10. Забезпечує в межах своєї компетенції контроль за станом справ у сфері приватизації, управління майном міста, житлово-комунального господарства міста, вживає необхідні заходи щодо їх поліпшення; 3.13. Бере участь у розробці та стилізації проектів рішень органів місцевого самоврядування, в тому числі нормативно-правового характеру, виконавцем яких виступає Департамент міського господарства; 3.14. Приймає рішення по заявках на приватизацію та оренду окремих об`єктів; 3.15. Здійснює загальний контроль та затверджує результати продажу майна, що підлягає приватизації на аукціонах, за конкурсами чи шляхом викупу тощо.

Отже, ОСОБА_5 постійно обіймав посаду в органі місцевого самоврядування, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, зокрема у сфері приватизації комунального майна та земельних правовідносин.

Рішенням Ужгородської міської ради від 24.10.2013 № 1105 «Про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» ОСОБА_9 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_2 з подальшою передачею в оренду.

На підставі цього рішення ФОП ОСОБА_10 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_2 , відомості про яку 09.12.2013 внесено до Державного земельного кадастру за кадастровим номером :53:001:0759.

Рішенням Ужгородської міської ради від 19.12.2013 № 1172 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_9 земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер :53:001:0759) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_2 та надано її в оренду строком на п?ять років до 19.12.2018.

На підставі вказаного рішення між Ужгородською міською радою, від імені якої діяв Департамент міського господарства Ужгородської міської ради та ОСОБА_9 14.04.2014 укладено договір оренди даної земельної ділянки за № 1703 строком до 19.12.2018. Договір оренди землі 28.04.2014 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В подальшому 10.08.2016 між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 укладено договір суборенди вказаної земельної ділянки строком до 19.12.2018, відомості про який 10.08.2016 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 1.4 рішення Ужгородської міської ради від 13.12.2018 № 1355 «Про надання та відмову у наданні дозволів на проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок» ОСОБА_11 надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Єньківській, б/н.

-3-

Поряд з тим, жодних підстав для придбання ОСОБА_11 вказаної земельною ділянки на позаконкурентних засадах (без проведення земельних торгів), визначених Земельним кодексом України, зокрема частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу, не встановлено.

Незважаючи на наведене вище, директором департаменту міського господарства Ужгородської міської ради ОСОБА_5 не вжито жодних належних заходів для організації та проведення земельних торгів з продажу вказаної земельної ділянки, винесення відповідного питання на сесію міської ради, натомість ним погоджено проєкт рішення про приватизацію даної земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом викупу.

В подальшому, рішенням Ужгородської міської ради від 28.02.2019 № 1480 «Про приватизацію земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом викупу» затверджено вартість земельної ділянки (кадастровий номер :53:001:0759) площею 0,1000 га по АДРЕСА_2 та вирішено продати земельну ділянку ОСОБА_11 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Пунктом 3 вказаного рішення доручено Департаменту міського господарства укласти від імені міської ради договір купівлі-продажу вищезазначеної земельної ділянки.

Директор департаменту міського господарства Ужгородської міської ради ОСОБА_5 , будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної юридичної особи громадянина ОСОБА_11 , достовірно знаючи, що такий громадянин не має законних підстав для отримання у приватну власність без проведення земельних торгів земельної ділянки за кадастровим номером :53:001:0759 площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 , всупереч інтересам служби, в порушення вимог ст. 127, 134, 135 Земельного кодексу України, діючи від імені Ужгородської міської ради, перебуваючи у приміщенні Ужгородської міської ради за адресою: м. Ужгород, пл. Поштова, 3, в присутності приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , 12.12.2019 у невстановлений досудовим розслідуванням час, уклав з громадянином ОСОБА_11 договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, зареєстрований у реєстрі за № 7561, внаслідок чого земельна ділянка за кадастровим номером :53:001:0759 площею 0,1000 га перейшла у приватну власність ОСОБА_11 , чим відповідно до висновку експерта № 2618-Е від 09.09.2025 за результатами проведення оціночно-земельної експертизи спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави на загальну суму 414770 грн, що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

17.12.2025 ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Клопотання обґрунтоване необхідністю застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, зважаючи на обґрунтованість підозри, тяжкістю покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також ризиків, пов`язаних з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

-4-

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вказала на те, що обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та його тяжкість, а також доведеністю існування ризику, передбаченого п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, за відсутності доведеності ризиків, передбачених п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не свідчать про достатність підстав стверджувати, що при застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний буде перешкоджати повному, швидкому та об`єктивному розслідуванню кримінального провадження будь-яким способом. Тому слідчий суддя дійшла висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 доцільно застосувати більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який забезпечить його належну процесуальну поведінку.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді від 24.12.2025 скасувати, постановити нову та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою і такою, що не відповідає об`єктивно з`ясованим фактичним обставинам, є невмотивованою, оскільки слідчим суддею не наведено належних і достатніх підстав для ухвалення вказаного рішення. Посилається на обґрунтованість підозри, тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також ризиків, пов`язаних з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора. При цьому враховується, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки. Також приймається до уваги заява прокурора про можливість розгляду апеляційної скарги без її участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.12.2025 відповідає.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000132 від 29.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

17.12.2025 ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

-5-

24.12.2025 ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк до 16.02.2026 з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 цієї статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

У порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків,

-6-

передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_5 , вислухана думка ініціатора клопотання та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя правильно встановила, що достатніх обставин для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту немає, оскільки даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання щодо останнього такого запобіжного заходу, й свідчили б про недостатність застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, у клопотанні прокурора не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Апеляційний суд зауважує, що одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , не може вважатись виключною підставою для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Колегія суддів уважає, що з урахуванням обставин кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшла вірного висновку про можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя поклала на ОСОБА_5 й певні обов`язки, які повинні забезпечити його належну процесуальну поведінку, у кримінальному провадженні, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою кожного разу, у визначений ними час; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Таким чином, висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. 176-179, 181, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.

На думку апеляційного суду, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та покладенням додаткових обов`язків є доцільним, достатнім та таким, що відповідає меті його застосування.

-7-

При цьому, не порушує прав підозрюваного, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, втім недостатньої їх вагомості для застосування до цього підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, лише у такий спосіб.

Сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, незаконного впливу на свідків, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Прокурором як у суді першої інстанції, так і в апеляційному суді не доведено наявність ризиків, передбачених п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що є безумовною підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрюваного обов`язків, особисте зобов`язання цілком забезпечує мету застосування запобіжних заходів та повною мірою може запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам без надмірного втручання в повсякденний спосіб життя підозрюваного.

При цьому, апеляційний суд враховує відсутність в матеріалах судового провадження даних про недотримання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього оскаржуваною ухвалою обов`язків. Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення. Зазначені посилання не можуть бути правовою підставою для скасування ухвали, у зв`язку з чим до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів є співмірним з наведеним ризиком і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення та його наслідкам, і підстав уважати його м`яким, немає.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено у рішенні № 7064/05 від 01.06.2006 «Мамедова проти Росії» - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, з яких просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги та погоджуючись із висновками слідчого судді, апеляційний суд враховує й наявні в матеріалах судового провадження дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання.

-8-

Також колегією суддів враховується і те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні закінчено, обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 29.01.2026 направлено до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для розгляду по суті.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.12.2025 щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді