Справа № 135/84/26
Провадження № 1-в/135/5/26
У Х В А Л А

іменем України

29.01.2026 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання Державної установи «Ладижинська виправна колонія (№39)» про встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с. Соболівка Теплицького району Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 04.11.2003 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.1 ст.152, ч.2 ст.186, ч.2 ст.152, ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі.

- 19.04.2005 Теплицьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі. Звільнений 25.02.2013 по відбуттю строку покарання.

- 01.12.2014 Гайсинським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.152, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі.

- 12.01.2018 Апеляційним судом Вінницької області за ч.4 ст.187, ч.4 ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна, -

В С Т А Н О В И В:

21.01.2026 ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)» звернулася до Ладжижинського міського суду Вінницької області із поданням про встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подання обґрунтоване тим, що 08.03.2026 з установи звільняється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений 12.01.2018 Апеляційним судом Вінницької області за ч.4 ст.187, ч.4 ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна. За час відбування покарання в місцях позбавлення волі засудженим допущено 13 порушень встановленого порядку відбування покарання, які не зняті та не погашені та має 3 заохочення. Засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення, неодноразово судимий за умисні злочини, намірів припинення злочинного способу життя не висловлює, після звільнення з місць позбавлення волі залишається небезпечним для суспільства, тому на підставі п. «б» ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» №264/94ВР від 01.12.1994, є доцільним встановити засудженому ОСОБА_6 адміністративний нагляд строком на 2 роки та встановити йому такі обмеження: 1) заборонити відлучатися з постійного місця проживання в період з 22-00 год до 06-00 год наступного дня за винятком днів та годин роботи; 2) заборонити відвідування підприємств торгівлі де проводиться продаж спиртних напоїв на розлив з метою їх придбання, за винятком придбання продуктів харчування та інших товарів повсякденного попиту; 3) заборонити виїзд за межі постійного місця проживання в особистих справах без дозволу керівництва відділу (відділення) Національної поліції; 4) зобов`язати з`являтися на реєстрацію до службового приміщення (відділення) Національної поліції протягом 4-х разів на місяць у години та дні, визначені начальником відділу (відділення) Національної поліції за місцем постійного проживання піднаглядного.

У судовому засіданні представник ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)» ОСОБА_4 підтримав подання та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав подання в повному обсязі, просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували щодо встановлення адміністративного нагляду, проте просили встановити його строком до 1 року.

Суд, дослідивши подання та матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку учасників судового розгляду вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 04.12.2018 року (справа №570/1972/17, провадження №51-1781км18), згідно з якою заходи адміністративного нагляду за своєю правовою природою відносяться до питань, які пов`язані із засудженням особи та виникають під час або після виконання вироку й у зв`язку з цим, дійшов висновку здійснювати розгляд справи у порядку, визначеному у частинах 3, 5, 6 статті 539 КПК України та відповідно до положень ст.5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненим з місць позбавлення волі».

Відповідно до вимог ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно із ст.158 КВК України адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» за постановою судді в порядку, передбаченому статтею 5 вищезазначеного Закону.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, які звільняються з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Згідно із п. «б» ч.1 ст.4 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, які звільняються з місць позбавлення волі» підставами для встановлення адміністративного нагляду є вирок суду, що набрав законної сили, - щодо осіб, зазначених у пункті «б» статті 3 цього Закону, а саме: засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

Згідно ч.2,3 ст.5 Закону у поданні мають бути визначені обмеження, які пропонує встановити на підставі статті 10 цього Закону відповідно начальник установи виконання покарань чи начальник органу Національної поліції щодо поведінки піднаглядного, та обґрунтування доцільності таких заходів. Разом з поданням до суду надсилаються копія вироку та матеріали, що свідчать про необхідність встановлення адміністративного нагляду за відповідною особою.

Частинами 1, 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного життя; органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого, з огляду на характер та обсяг обмежень, суд вважає це втручанням у його право на повагу до приватного життя, яке ґрунтується на положеннях Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 14.01.2021 року по справі «Дедеш проти України», будь-яке втручання може бути виправданим відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції, лише якщо воно відповідає закону, переслідує одну або декілька законних цілей, наведених у пункті 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві для досягнення будь-якої такої цілі (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Роман Захаров проти Росії» [ВП] (Roman Zakharov v. Russia) [GC], заява № 47143/06, пункт 227, ЄСПЛ 2015).

Відповідно до положень п. «б» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Апеляційного суду Вінницької області від 12.01.2018 за ч.4 ст.187, ч.4 ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.10.2018 на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано засудженому ОСОБА_6 у строк покарання, визначеного вироком Апеляційного суду Вінницької області від 12.01.2028, строк попереднього ув`язнення в межах даного провадження, за період з 27.02.2015 по 13.06.2016, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На час розгляду подання засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)».

Як вбачається з характеристики на засудженого ОСОБА_6 , початок строку відбування покарання з 12.12.2016, дата звільнення з місць позбавлення волі 08.03.2026. За час відбування покарання в ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)» засуджений ОСОБА_6 характеризується негативно, має 13 дисциплінарних стягнень за порушення умов режиму відбування покарання, які не зняті, а також має 3 заохочення. Ризик вчинення повторного кримінально правопорушення оцінюється як середній. Адміністрація ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)» вважає, що ОСОБА_6 не став на шлях виправлення, і залишається небезпечним для суспільства.

Дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, враховуючи, що ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, має негативну характеристику, зважаючи на кількість та характер порушень режиму відбування покарання, за які на ОСОБА_6 накладені дисциплінарні стягнення в період відбування покарання, приходить до висновку, що матеріалами подання та доданими до нього доказами доведено, що поведінка засудженого ОСОБА_6 під час відбування покарання у виді позбавлення волі свідчить, що він не бажає стати на шлях виправлення, залишається небезпечним для суспільства та наявні ризики продовження особою протиправної діяльності після його звільнення.

Враховуючи вище викладене, з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень ОСОБА_6 , який звільняється з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на нього, зазначені в поданні обмеження дій піднаглядного підлягають встановленню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.3 п.б, ст.10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», ст.539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання Державної установи «Ладижинська виправна колонія (№39)» про встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Встановити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративний нагляд строком на 2 (два) роки, та застосувати до нього такі обмеження:

1) заборонити вихід з будинку (квартири), які є постійним місцем проживання, в період з 22-00 год до 06-00 год наступного дня за винятком днів та годин роботи;

2) заборонити перебування в підприємствах торгівлі, де проводиться продаж спиртних напоїв на розлив з метою їх придбання, за винятком придбання продуктів харчування та інших товарів повсякденного попиту;

3) заборонити виїзд за межі району (міста) за місцем постійного проживання в особистих справах без дозволу керівництва відділу (відділення) Національної поліції;

4) зобов`язати з`являтися на реєстрацію до службового приміщення (відділення) Національної поліції протягом 4-х разів на місяць у години та дні, визначені начальником відділу (відділення) Національної поліції за місцем постійного проживання піднаглядного.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області ОСОБА_1