Справа № 991/5761/24
Провадження № 1-кп/991/76/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 листопада 2025 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

їх захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про відвід прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001896 від 03.08.2018, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цекинівка Ямпільського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Черемушки Можгінського району Удмуртської Республіки російської федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває вказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні 27.11.2025 захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 заявила відвід прокурору Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 із підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України.

Обґрунтування заяви про відвід

Захисник ОСОБА_6 мотивувала заявлений відвід тим, що, починаючи із дати реєстрації кримінального провадження № 0001896 від 03.08.2018 та до винесення постанови від 13.11.2019 про доручення здійснення досудового розслідування у ньому Національному антикорупційному бюро України, таке розслідування здійснювалось неефективно, із порушенням передбачених ст. 216 КПК України правил підслідності, відповідно зібрані докази є недопустимими. Тому прокурор ОСОБА_3 не має законних підстав для підтримання публічного обвинувачення в суді в цій справі.

Крім того під час розслідування прокурор ОСОБА_3 постановою від 02.03.2020 визначив підслідність кримінального провадження № 0001896 від 03.08.2018 за слідчими ГУ НП у Вінницькій області, у зв`язку із відсутністю доказів на підтвердження того, що розслідуване кримінальне правопорушення вчинив один із суб`єктів, визначених п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, та внаслідок його вчинення завдано збитків у розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 цієї статті (у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на час вчинення правопорушення).

Проте за два місяці до прийняття вказаного рішення прокурор ОСОБА_3 погодив звернення детектива до слідчого судді Вищого антикорупційного суду із клопотанням про продовження строку досудового розслідування, у якому було зазначено, що до вчинення діяння, яке є предметом розслідування у провадженні № 0001896 від 03.08.2018, причетні невстановлені особи, які є членами Кабінету Міністрів України. Надалі прокурор ОСОБА_3 взяв участь в розгляді цього клопотання, за наслідком якого слідчий суддя постановив ухвалу про продовження строку досудового розслідування на шість місяців.

З огляду на викладене, захисник вважає, що прокурор ОСОБА_3 не може бути об`єктивним під час розгляду провадження по суті, оскільки його правова позиція на даний час суперечить тій, яка викладена у його ж постанові від 02.03.2020 про зміну підслідності кримінального провадження.

На переконання захисника, такі обставини підтверджують обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора, що є підставою для його відводу.

Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення заяви про відвід, зазначив, що захисник не навела обставин, які б свідчити про його упередженість.

Пояснив, що після доручення здійснення досудового розслідування детективам Національного антикорупційного бюро України на підставі постанови від 13.11.2019, зважаючи на те, що строк розслідування добігав кінця, сторона обвинувачення дійсно звернулась до слідчого судді із клопотанням про його продовження, оскільки це було першочерговим питанням. Згодом, детально вивчивши матеріали провадження, прокурор встановив, що вони не містять доказів на підтвердження існування підстав, передбачених п. 1, 2 ч. 5 ст. 216 КПК України, для віднесення цього провадження до підслідності детективів. Зокрема у провадженні не було проведено експертизу, яка б підтвердила, що внаслідок вчинення розслідуваного злочину завдано збитків у розмірі, який у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на час вчинення правопорушення. Тому прокурор прийняв постанову від 02.03.2020 про визначення підслідності кримінального провадженняза слідчими ГУ НП у Вінницькій області. Надалі таку експертизу у провадженні все ж таки провели, у зв`язку із чим підслідність була повторно та обґрунтовано визначена за детективами Національного антикорупційного бюро України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 підтримали заявлений відвід.

Мотиви та висновки суду

Перелік підстав, за наявності яких прокурор підлягає відводу, визначений ст. 77 КПК України. Так, серед іншого, п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України передбачає, що прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу, прокурор зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Частинами 4, 5 ст. 80 КПК України унормовано, що заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість прокурора та бути підтверджені відповідними доказами.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 81 КПК України відвід прокурора під час судового провадження розглядає суд, який його здійснює.

Частиною 1 ст. 36 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Прокурор у кримінальному провадженні відноситься до сторони обвинувачення і має ряд повноважень, за допомогою яких реалізується обвинувальна функція прокурора у змагальному кримінальному процесі. Водночас відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України він зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Об`єктивність і неупередженість прокурора є не менш важливими для досягнення завдань кримінального провадження, ніж судді, оскільки він згідно зі ст. 36 КПК України наділений значним обсягом повноважень, що можуть суттєво обмежувати чи звужувати права і свободи особи.

Неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання ним своїх конституційних функцій, передбачених ст. 131-1 Конституції України, та виконання повноважень на досудовому розслідуванні, під час судового провадження (ст. 36 КПК України), для здійснення завдань кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України, забезпечення законності згідно зі ст. 9 КПК України.

Норми кримінального процесуального законодавства не містять ознак або властивостей, які б розкривали сутність упередженості, що вказує на оціночний характер цієї обставини в кожному конкретному випадку.

Суд звертає увагу, що обставини, якими захисник мотивує відвід прокурору, були відомі її підзахисному задовго до заявлення нею відводу в судовому засіданні 27.11.2025, що свідчить про недотримання вимог ч. 4 ст. 80 КПК України. Проте, зважаючи на те, що адвокат ОСОБА_6 відносно нещодавно, на стадії судового розгляду вступила у справу, тому суд вважає за необхідне розглянути заявлений нею відвід.

Суть доводів захисника щодо упередженості прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні зводиться до того, що:

1) певний період часу досудове розслідування кримінального провадження здійснювалось, на думку адвоката ОСОБА_6 , неефективно та неуповноваженими органами із порушенням передбачених ст. 216 КПК України правил підслідності, у зв`язку із чим зібрані докази є недопустимими, а тому прокурор не має законних підстав для підтримання публічного обвинувачення в суді в цій справі;

2) на стадії досудового розслідування прокурор вважав, що кримінальне провадження є непідслідним детективам Національного антикорупційного бюро України, що суперечить його теперішній позиції та завадить бути об`єктивним під час судового провадження.

Суд відхиляє вказані доводи з огляду на таке.

Можлива недопустимість доказів (у тому числі внаслідок здійснення частини досудового розслідування неуповноваженим органом) не свідчить про упередженість прокурора та відповідно до положень кримінального процесуального законодавства не позбавляє його повноважень на підтримання публічного обвинувачення в суді.

У іншій частині доводи заяви зводяться до незгоди із процесуальними рішеннями прокурора, що не може бути підставою для його відводу.

Прийняття прокурором ОСОБА_3 постанови про визначення підслідності (у зв`язку із самостійним встановленням обставин, що свідчать про необхідність визначення іншої підслідності) є формою реалізації його дискреційних повноважень та узгоджується із положеннями ч. 2 ст. 218 КПК України.

Суд зауважує, що досудове розслідування не є сталим і це природньо, коли зі здобуттям нових доказів у провадженні позиція сторони обвинувачення може змінюватись, у тому числі щодо наявності чи відсутності умов, передбачених ст. 216 КПК України, для віднесення кримінального провадження до підслідності певного правоохоронного органу.

Зважаючи на викладене, суд не встановив обставин, які б свідчили про упередженість прокурора ОСОБА_3 , тому заява захисника ОСОБА_6 про його відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 77, 80, 81, 372, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про відвід прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1