Справа № 199/5938/25
ВИРОК

іменем України

18.12.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду в порядку спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченої (in absentia) кримінальне провадження №0001950 від 01.07.2024 відносно:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполь Донецької області, громадянки України, освіта вища, зареєстрованої адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

24.10.1945 набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН), до складу якої входять Україна, російська федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав і резолюціями: від 16.12.1970 № 2734 (XXV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; від 21.12.1965 № 2131 (XX), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав і про обмеження їх незалежності і суверенітету від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), що містить визначення агресії, визначено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію або втручання у будь-якій формі або з якої б то не було причини у внутрішні і зовнішні справи інших держав. Закріплені обов`язки держав утримуватися від: збройної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; надання сприяння, заохочення або підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на своїй території навчання, фінансування і вербування найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада УРСР проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Статтями 1, 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Статтею 73 Конституції України закріплено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Згідно з пунктами 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 рф, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні своє зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Всупереч вказаним нормам президент російської федерації, а також інші представники влади російської федерації, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України.

З цією метою 22.02.2022 президент російської федерації підписав з керівниками російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей договори про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу, які в той же день ратифіковані державною думою та радою федерації федеральних зборів російської федерації.

В цей же день президент російської федерації, з метою надання видимості законності дій по нападу на Україну, направив до ради федерації федеральних зборів російської федерації звернення про використання збройних сил російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволено.

Керівники російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей 23.02.2022 звернулися до президента російської федерації з проханням надати допомогу у відбитті надуманої ними воєнної агресії «українського режиму щодо населення» так званих «донецької народної республіки» та «луганської народної республіки».

Президент російської федерації 24.02.2022 оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні, після чого був відданий наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації на територію України.

Після цього, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці збройних сил російської федерації шляхом збройної агресії, незаконно вторглись на територію України через лінію державного кордону України, розташовану в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Київській, Сумській, Чернігівській та інших областях та шляхом застосування зброї здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, а також здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до теперішнього часу та призводить до тяжких наслідків.

Указані дії супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому вогневі удари здійснюються по об`єктам, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі людей, у тому числі дітей, отримання ними тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості та заподіяння матеріальних збитків у вигляді знищення будівель, майна та інфраструктури.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна і міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

24.02.2022 російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України. Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 його строк неодноразово продовжено та діє до теперішнього часу.

Маріупольський район Донецької області, відповідно до наказів Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23.11.2022» (зі змінами), від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», Закону України від 18.01.2018 «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», є тимчасово окупованою територією.

Законом України від 22.05.2022 № 2265-ІХ «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії російської федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського тоталітарного режиму в Україну» російська федерація визнана державою - терористом (державою - агресором).

Надалі, у невстановлений час, але не пізніше 30.11.2022, представниками окупаційної адміністрації держави-агресора створено заклад освіти під назвою т.зв. «муніципальний бюджетний загальноосвітній заклад «боївська школа» адміністрації володарського району» розташований за адресою: Донецька область, с. Бойове, вул. Сенатосенко, б. 81, який у подальшому перейменований у «державний бюджетний загальноосвітній заклад «боївська школа володарського муніципального округу» донецької народної республіки, на основі приміщень та матеріальних цінностей комунального закладу «Бойовська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - філія опорного закладу - КЗ «Нікольська загальноосвітня школа І-ІІІ № 1 імені Якименка А.Д. Нікольської районної ради Донецької області».

У період тимчасової окупації с. Бойове Маріупольського району Донецької області окупаційною адміністрацією російської федерації всупереч законам України прийнято рішення про впровадження стандартів освіти російської федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 «федерального закону « про освіту в російській» від 29.12.2012 № 273-фз (далі - закон № 273-фз) в освітніх організаціях освітня діяльність здійснюється на державній мові російської федерації, якщо цією статтею не встановлено інше. Викладання та вивчення державної мови російської федерації в рамках освітніх програм, що мають державну акредитацію, здійснюються відповідно до федеральних державних освітніх стандартів та освітніх стандартів.

Відповідно до п. 6 ст. 2 закону № 273-фз федеральний державний освітній стандарт - сукупність обов`язкових вимог до освіти певного рівня та (або) до професії, спеціальності та напряму підготовки, затверджених залежно від рівня освіти федеральним органом виконавчої влади, що здійснює функції з вироблення та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері загальної освіти, або федеральним органом виконавчої влади, що здійснює функції з вироблення та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері вищої освіти.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 закону № 273-фз федеральні державні освітні стандарти загальної освіти розробляються за рівнями освіти.

Стандарти середньої загальної освіти у системі освіти російської федерації затверджено наказом міністерства освіти та науки російської федерації від 17.05.2012 № 413 «про затвердження федерального державного освітнього стандарту середньої загальної освіти» (зареєстрований в міністерстві юстиції російської федерації 06.07.2012 за № 24480) (далі - ФГОС № 413).

У відповідності до п. 3 цього стандарту, федеральний державний освітній стандарт середньої загальної освіти направлений на забезпечення формування російської громадянської ідентичності учнів; збереження та розвиток культурного різноманіття та мовної спадщини багатонаціонального народу російської федерації, реалізації права на вивчення рідної мови, оволодіння духовними цінностями та культурою багатонаціонального народу росії; виховання то соціалізації учнів, їх самоідентифікацію виховання шляхом особистісно та суспільно значущої діяльності, соціального та громадянського становлення, у тому числі шляхом соціального и громадянського становлення, у тому числі шляхом реалізації освітніх програм, що входять до основної освітньої програми.

Так, у лютому 2022 року (точна дата та час не встановлено) громадянка України ОСОБА_2 , достовірно володіючи інформацією, що з 24.02.2022 підрозділами збройних сил та інших військових формувань російської федерації здійснено повномасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна, та розуміючи, що вчиняються дії, направлені на зміну меж території України у порушення порядку, встановленого Конституцією України, свідомо та добровільно прийняла рішення у період воєнного стану перейти на бік ворога, тобто на сторону окупаційної влади російської федерації.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 після повної окупації військовослужбовцями збройних сил російської федерації території с. Бойове Маріупольського району Донецької області приблизно у липні 2022 року (точна дата та час не встановлено), перебуваючи на території зазначеного населеного пункту, усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, умисно, добровільно погодилася на співпрацю з окупаційною владою російської федерації, та добровільно прийняла пропозицію обійняти посаду директора т.зв. «ГБОУ «боївська школа володарського муніципального округу» днр, яке розташований за адресою: Донецька область, Маріупольський район, Нікольська селищна територіальна громада, с. Бойове вул. Сенатосенка, 81.

Продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, маючи мету, направлену на здійснення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, ОСОБА_2 , перебуваючи за вищевказаною адресою, з липня 2022 року по теперішній час, обіймаючи вищезазначену посаду у так званому «ГБОУ «боївська школа володарського муніципального округу»», згідно з посадовими обов`язками керівника освітньої установи, передбаченими чинним законодавством держави-агресора рф, з урахуванням вимог закону № 273-фз, ФГОС № 413, а також наказу міністерства охорони здоров`я та соціального розвитку рф від 26.08.2010 № 761н «про затвердження єдиного кваліфікаційного довідника посад керівників, фахівців та службовців, розділ «кваліфікаційні характеристики посад працівників освіти»» (зареєстрований в міністерстві юстиції російської федерації 06.10.2010 за № 18638), виконує покладені на неї наступні функції: здійснює керівництво освітньою установою відповідно до законів та інших нормативних правових актів, статуту освітньої установи. Забезпечує системну освітню (навчально-виховну) та адміністративно-господарську (виробничу) роботу освітньої установи. Забезпечує реалізацію федерального державного освітнього стандарту, федеральних державних вимог. Формує контингенти учнів (вихованців, дітей), забезпечує охорону життя і здоров`я під час освітнього процесу, дотримання права і свободи учнів (вихованців, дітей) і працівників освітнього закладу встановленому законодавством російської федерації порядку. Визначає стратегію, цілі та завдання розвитку освітньої установи, приймає рішення про програмне планування її роботи, участь освітньої установи в різних програмах та проектах, забезпечує дотримання вимог, що висуваються до умов освітнього процесу, освітніх програм, результатів діяльності освітньої установи та якості освіти, безперервне підвищення якості освіти у освітньому закладі. Забезпечує об`єктивність оцінки якості освіти учнів (вихованців, дітей) в освітньому закладі. Спільно з радою освітньої установи та громадськими організаціями здійснює розробку, затвердження та реалізацію програм розвитку освітньої установи, освітньої програми освітньої установи, навчальних планів, навчальних програм курсів, дисциплін, річних календарних навчальних графіків, статуту та правил внутрішнього трудового розпорядку освітньої установи. Створює умови для впровадження інновацій, забезпечує формування та реалізацію ініціатив працівників навчального закладу, спрямованих на покращення роботи навчального закладу та підвищення якості освіти, підтримує сприятливий морально-психологічний клімат у колективі. Забезпечує ефективну взаємодію та співпрацю з органами державної влади, місцевого самоврядування, організаціями, громадськістю, батьками (особами, які їх замінюють), громадянами. Представляє освітній заклад у державних, муніципальних, громадських та інших органах, установах, інших організаціях, тощо, вдосконалення освітнього процесу та управління освітнім закладом, тощо.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_2 , які виразилися у здійсненні громадянином України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

При цьому, в порядку ч. 3 ст. 323 КПК України судові повістки про виклик обвинуваченої надсилалися за останніми відомими місцями її реєстрації та проживання з публікацією в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на офіційному веб-сайті суду, однак в судове засідання обвинувачена ОСОБА_2 не з`явилася.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, знає про розпочате щодо неї кримінальне провадження і протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності, 02.04.2025 підозрювана ОСОБА_2 оголошена у державний, міждержавний та міжнародний розшук. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 22.04.2025 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001950 відносно ОСОБА_2 за її обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 20.10.2025 кримінальне провадження № 0001950 відносно ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 111-1 КК України призначено до спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченої (in absentia), тому судовий розгляд проводився за відсутності обвинуваченої.

Допитавши свідка, дослідивши письмові докази, під час здійснення спеціального судового провадження, суд дійшов висновку про винність обвинуваченої ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй діяння при вищевикладених обставинах.

Так, будучи допитаною у судовому засідання, свідок ОСОБА_6 показала, що обвинувачену ОСОБА_2 особисто знає, оскільки вони були колеги. На початку повномасштабного вторгнення вона до листопада 2002 року залишалася на тимчасово окупованій території і їй відомо, що ОСОБА_2 обійняла посаду директора Боєвської загальноосвітньої школи І та ІІ ступенів, розташованої в с. Бойове. У вказаний час вона зустрічалась з ОСОБА_2 на нарадах директорів шкіл Нікольського району. Останній раз бачила ОСОБА_2 у вересні 2022 року, коли окупаційна влада збирали всіх директорів та заступників директорів шкіл.

Свідок зазначила, що обов`язковою умовою роботи в школах днр, була умова проходження курсів підвищення кваліфікації в москві, сочі або ростові-на-дону. ОСОБА_2 їздила на підвищення кваліфікації до рф та була в подальшому призначення окупаційною владою на посаду директора школа, організовувала навчальний процес за стандартами днр.

Свідок зазначила, що ОСОБА_2 добровільно зайняла посаду директора школа. В школі перебували українські діти. Обов`язковою вимогою відділу освіти днр, було проведення патріотичних заходів за стандартами днр та здійснення пропагандистської діяльності, що в подальшому висвітлювалось на сайті відділу освіту днр. ОСОБА_2 , як директор Боївської школи не могла не працювати за стандартами країни-агресора.

Як слідує з протоколу огляду з додатком від 02.08.2024 слідує, що слідчим оглянута публікація в мережі «Інтернет», яка розміщена за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 на сайті «ГБОУ «боївська школа» з назвою «всеросійське навчання» згідно якого підтверджено факт розміщення в мережі Інтернет інформації про здійснення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , колабораційної діяльності, яка, добровільно перейшовши на бік окупаційної влади, займає посаду директора «боївської школи» та впроваджує стандарти освіти країни агресора, використовує матеріально-технічні та інформаційні ресурси України в інтересах країни-агресора, сприяє ворожій пропаганді за участю дітей на окупованих територіях.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.01.2025 слідує, що свідок ОСОБА_6 серед наданих для впізнання фотознімків чотирьох жінок, під № 2 впізнала ОСОБА_2 за загальними ознаками, а саме: за зовнішніми рисами обличчя, зачіскою, розрізом очей, формою носа та рота, покази стосовно якої надавала раніше.

Відповідно до протоколу огляду з додатком від 06.01.2025 слідує, що старшим оперуповноваженим за участю свідка ОСОБА_6 проведено огляд публікацій розміщених в телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». При огляді вищезазначеного сайту виявлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 о 10:04 годині на зазначеному каналі за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_6 » розміщено публікацію під час перегляду якої, свідок ОСОБА_6 впізнала на фото особу жіночої статі, якою є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно якої надавала покази раніше.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.01.2025 слідує, що свідок ОСОБА_7 серед наданих для впізнання фотознімків чотирьох жінок, під № 4 впізнала ОСОБА_2 за загальними ознаками, а саме: за зовнішніми рисами обличчя, зачіскою, розрізом очей, формою носа та рота, покази стосовно якої надавала раніше.

Відповідно до протоколу огляду з додатком від 08.01.2025 слідує, що старшим оперуповноваженим за участю свідка ОСОБА_7 проведено огляд публікацій розміщених в телеграм-канал « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». При огляді вищезазначеного сайту виявлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 о 10:04 годині на зазначеному каналі за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_6 » розміщено публікацію під час перегляду якої, свідок ОСОБА_7 впізнала на фото особу жіночої статі, якою є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно якої надавала покази раніше.

Згідно протоколу огляду мережі Інтернет від 06.03.2025 слідує, що старшим оперуповноваженим за участю спеціаліста оглянуто:

1. Інтернет-ресурс «федеральний закон № 273-фз від 29.12.2012 «про освіту в російській федерації», розташований на інтернет-ресурсі «Система Гарант» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_7 :0.

2. Інтернет-ресурс «федеральний конституційний закон від 04.10.2022 № 5-ФКЗ «про прийняття до російської федерації донецької народної республіки та утворення у складі російської федерації нового суб`єкта - донецької народної республіки», розташований на інтернет-ресурсі «Система Гарант» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_8 :0.

3. Інтернет-ресурс «договір між російською федерацією та донецькою народною республікою про прийняття до російської федерації донецької народної республіки та утворення у складі Російської Федерації нового суб`єкта», розміщений на інтернет-ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_9 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_10

4. Інтернет-ресурс «федеральний закон про ратифікацію договору між російською федерацією та донецькою народною республікою про прийняття до російської федерації донецької народної республіки та утворення у складі російської федерації нового суб`єкта», розміщений на інтернет-ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_9 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_11 .

5. Інтернет-ресурс «Наказ Міністерства освіти і науки російської федерації «Про затвердження федерального державного освітнього стандарту середньої загальної освіти», розташований на інтернет-ресурсі «ГАРАНТ» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_12

6. Інтернет-ресурс «наказ міністерства охорони здоров`я та соціального розвитку рф від 26.08.2010 № 761н «про затвердження єдиного кваліфікаційного довідника посад керівників, фахівців та службовців, розділ « ІНФОРМАЦІЯ_13 », розташований на інтернет-ресурсі «ГАРАНТ» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_14

В ході огляду вищевказаних веб-ресурсів встановлено, що відповідно до оглянутих законодавчих нормативно-правових актів рф, керівник навчального закладу виконує покладені на неї функції з організації якісної навчально-виховної роботи школи; з забезпечення фінансово-господарської роботи установи; з створення здорових та безпечних умов навчання, виховання та праці в школі; з забезпечення режиму дотримання права і свободи учнів та працівників школи, а також забезпечує реалізацію федерального державного освітнього стандарту, відповідно, здійснює дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

Згідно протоколу огляду мережі Інтернет з додатком від 10.03.2025 слідує, що старшим оперуповноваженим за участю спеціаліста оглянута Інтернет-сторінка «ГБОУ «боївська школа володарського м.о.» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_15 яка містить відомості про учбовий заклад «державний бюджетний загальноосвітній заклад «боївська школа» володарського муніципального округу» та інформація про директора учбового закладу - ОСОБА_2 .

Оглянуто Інтернет-сторінка «ГБОУ «боївська школа володарського м.о.» за посиланням:

ІНФОРМАЦІЯ_16 , які містять відомості про «статут державної бюджетної загальноосвітньої установи «боївська школа володарського муніципального округу» донецької народної республіки» (нова редакція), де містяться відомості щодо загальних положень, найменування учбового закладу та місце розташування учбового закладу. В розділі III міститься інформація про організацію освітньої діяльності.

Оглянуто Інтернет-сторінка «ГБОУ «боївська школа володарського м.о.» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_17 , яка містить відомості про «основна освітня програма початкової загальної освіти державної бюджетної загальноосвітньої установи «боївська школа володарського муніципального округу» донецької народної республіки, яка була прийнята на педагогічній нараді, про що свідчить протокол № 2 від 29.08.2024, затверджений директором ГБОУ «боївська школа володарського м.о.» ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу огляду з додатком від 14.03.2025 слідує, що слідчим оглянуто інформацію, розміщену на Інтернет сайті «єдиний державний реєстр юридичних осіб рф», електронне посилання: ІНФОРМАЦІЯ_18 , яка містить відомості про державну бюджетну загальноосвітню установу «боївська школа володарського муніципального округу» донецької народної республіки, директором якої є ОСОБА_2 .

Оцінені в сукупності як покази допитаних в суді свідків сторони обвинувачення, так і зібрані письмові докази, досліджені в судових засіданнях, поза всяким розумним сумнівом доводять, що ОСОБА_2 з липня 2022 року після повної окупації військовослужбовцями збройних сил російської федерації території с. Бойове Нікольської селищної територіальної громади Маріупольського району Донецької області, перебуваючи на території зазначеного населеного пункту, усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, умисно, добровільно погодилася на співпрацю з окупаційною владою російської федерації та добровільно прийняла пропозицію обійняти посаду директора т.зв. «ГБОУ «боївська школа володарського муніципального округу» днр, яке розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Такі дії ОСОБА_2 поза всяким розумним сумнівом були умисними, оскільки остання усвідомлювала (не могла не усвідомлювати) суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно-небезпечні наслідки і бажала їх настання, про що свідчать чисельні публікації в телеграм-каналах та інших інтернет-ресурсах щодо хронології діяльності ОСОБА_2 та закладу освіти, в якому вона працює.

Судом в умовах змагальності сторін не встановлено обставин, за яких добровільність обіймання ОСОБА_2 вищезазначеної посади можна було б поставити під сумнів.

Таким чином, вищенаведені докази в їх сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України в обсязі обвинувачення, яке підтримане прокурором.

Захисник заявила, що обвинувачена ОСОБА_2 не повідомлена належним чином про існування даного кримінального провадження, щодо свого статусу, на думку захисника суду слід було зупинити провадження по справі до розшуку ОСОБА_2 .

Надаючи оцінку таким твердженням захисника, суд виходить з приписів ч. 5 ст. 139 КПК України, згідно якої ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

На виконання вимог ч. 5 ст. 374 КПК України суд враховує той факт, що повідомлення про підозру ОСОБА_2 та повістка про виклик останньої, яка перебуває на тимчасово окупованій території України, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 278, ч. 8 ст. 135 КПК України 20.03.2025 опубліковані у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр» № 59 (7684) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

21.03.2025 ОСОБА_2 призначено захисника в порядку ст. 49 КПК України.

У зв`язку з переховуванням ОСОБА_2 від органу досудового розслідування, постановою слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 02.04.2025 ОСОБА_2 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 17.04.2025 підозрюваній ОСОБА_2 , в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, в межах даного кримінального провадження обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 22.04.2025 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_2 .

Згідно роздрукованих копій Інтернет сторінки Офісу Генерального прокурора виявлені публікації повідомлення про здійснення спеціального досудового розслідування та повістки про виклик ОСОБА_2 .

Відповідно до газети «Урядовий кур`єр» № 84 (8009) від 24.04.2025 слідує, що вона містить публікацію про постановлення слідчим суддею ухвали про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваної ОСОБА_2 та повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_2 .

Тобто, виклик підозрюваної ОСОБА_2 до слідчого на стадії досудового розслідування з дотриманням вимог ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 297-5 КПК України здійснювався шляхом надсилання повісток за останнім відомим місцем проживання, публікації у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Наведені обставини в своїй сукупності доводять, що стороною обвинувачення були здійсненні всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав ОСОБА_2 на доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Згідно приписів ч. 3 ст. 323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 КПК України, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Під час здійснення судового провадження обвинувачена ОСОБА_2 також була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судових засідань, оскільки всі судові виклики обвинуваченої до суду здійснювалися шляхом публікації судової повістки про виклик у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на офіційному веб-сайті суду, а судові повістки та копії процесуальних документів надсилалися захиснику, оскільки останнє відоме місце проживання обвинуваченої перебуває на окупованій території України.

За таких обставин суд розглянув дане кримінальне провадження у відповідності до приписів ч. 5 ст. 139, ст. 297-1, ч. 3 ст. 323, п. 20-1 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України.

Надаючи оцінку твердженням сторони захисту про те, що матеріали справи не містять доказів впровадження обвинуваченою ОСОБА_2 стандартів освіти держави-агресора, слід зазначити, що такі твердження захисника є необґрунтованими, оскільки сукупність досліджених в суді доказів поза розумними сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_2 обійняла посаду директора т.зв. «ГБОУ «боївська школа аолодарського муніципального округу» днр та, як директор учбового закладу, здійснює діяльність по впровадженню стандартів освіти держави-агресора, про що, зокрема, свідчить оглянута інтернет-сторінка «ГБОУ «боївська школа володарського муніципального округу» за посиланням: https://sh-boe vskaya-r897.gosweb.gosuslugi.ru/netcat_files/30/41/N00 2024_2025.pdf, яка містить відомості про «основну освітню програму початкової загальної освіти державної бюджетної загальноосвітньої установи «боївська школа володарського муніципального округу» донецької народної республіки, яка була прийнята на педагогічній нараді, про що свідчить протокол № 2 від 29.08.2024, затверджений директором ГБОУ «боївська школа володарського м.о.» ОСОБА_2 .

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_2 підтверджена як показами свідка, так і письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку - достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченої ОСОБА_2 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд визнає: вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_2 вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, на підконтрольній території України на цей час офіційно не працевлаштована, раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг відносно ОСОБА_2 не надходило.

Згідно листа начальника Державної прикордонної служби України Головного центру обробки спеціальної інформації № 19/19364-25 від 10.03.2025 слідує, що за результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», що функціонує відповідно до Положення про цю Базу даних, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 № 614, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.10.2022 за № 1319/38655, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 24.02.2022 по 13.06.2024 в базі даних не виявлено.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, а також посади в державних і комунальних установах, пов`язаних зі здійсненням навчальної та викладацької діяльності, що, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченої.

Питання щодо долі запобіжного заходу, обраного в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, суд вирішує у відповідності до абз. 8 п. 2) ч. 3 та абз. 13) п. 2) ч. 4 ст. 374 КПК України.

Керуючись ст. 369, 371-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, а також посади в державних і комунальних установах, пов`язаних зі здійсненням навчальної та викладацької діяльності на строк десять років.

Рахувати початок строку відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_2 з дати її затримання на виконання вироку суду.

Залишити до набрання вироком законної сили обвинуваченій ОСОБА_2 раніше обраний в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику та прокурору.

Інформацію про ухвалення вироку опублікувати у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя: ОСОБА_1