Провадження № 1-кс/554/1351/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого ВРКПЗУД СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000743 від 25.09.2025 за ч. 1 ст. 127, ст. 166 КК України, про проведення допиту потерпілого в порядку ст. 225 КПК України, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшло клопотання слідчого, погодженого прокурором, у кримінальному провадженні №00000743 від 25.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 127, ст. 166 КК України про проведення допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза залом судового засідання в іншому приміщенні ? у спеціалізованій службі «Простір захисту та підтримки у процесі правосуддя дітей, які постраждали або стали свідками насильства (модель Барнахус)», який розташований за адресою: м. Полтава, вул. Тролейбусна (Степана Халтуріна), 5.

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що СВ ВП №2 Полтавського районного управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2025 за №0000743 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127, ст. 166 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено факт злісного невиконання обов`язків по догляду за дітьми, щодо яких встановлена опіка, а саме відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час досудового розслідування виникла необхідність в допиті малолітньої потерпілої ОСОБА_4 під час досудового розслідування в судовому засіданні, оскільки наявні обставини, що можуть вплинути на повноту та достовірність їх показань.

Процедура допиту малолітнього потерпілого є дуже травматичною для дітей. У ході судового провадження у більшості з них виникає стрес, пов`язаний із тим, що доведеться свідчити і розповідати про неприємний досвід у присутності великої кількості людей: прокурора, судді чи суддів, обвинуваченого, законного представника. Ця ситуація є стресовою для дитини і може вплинути на правдивість її показань.

Крім того, потерпілий в силу малолітнього віку та особливостей пам`яті, пережитого ним стресового стану, негативних наслідків, а також ймовірної наявності психологічних травм внаслідок вчинення відносно нього кримінального правопорушення, із плином часу до закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженню може не в повній мірі загадати та відтворити обставини, що в подальшому може вплинути на повноту чи достовірність показань та призвести до втрати можливих доказів.

У той же час без показань малолітнього потерпілого неможливо встановити об`єктивну істину у кримінальному провадженні та довести вину особи. На даний час, орган досудового розслідування приходить до висновку, що під час проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні встановлені обставини, що можуть вплинути на повноту та достовірність показань малолітнього потерпілого в судовому засіданні, зокрема:

?вікові особливості малолітньої потерпілої, яка на даний час є дитиною. У цей період дітям необхідна підтримка, як сім`ї, так і друзів, однак події, які відбулися з нею могли негативно сказатися на психологічному стані потерпілої. Такі кримінальні правопорушення часто призводять до глибоких душевних травм у потерпілих осіб. Ці всі особливості у своїй сукупності, в подальшому можуть бути причиною відмови від спілкування і повідомлення необхідної інформації, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду;

?психоемоційний стан дитини, зокрема, психоемоційне напруження, наслідком якого може бути розвиток психічних порушень, є обставиною, яка може унеможливити її допит у суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, а також в подальшому може відобразитися на повноті показань потерпілого та повідомленні об`єктивних даних усіх обставин справи.

Щодо процесуального статусу в кримінальному провадженні дітей, то вони являють собою особливу соціально-вразливу групу, щодо яких законом передбачено закріплення додаткових правових гарантій для захисту їх прав і законних інтересів.

Декларація прав дитини 1959 р. закріплює принцип, що дитина за будь-яких обставин має бути серед тих, які першими одержують захист і допомогу. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини). Зазначене положення кореспондується з частиною 2 ст. 10 КПК України, де закріплено, що у випадках і порядку, передбачених цим Кодексом, певні категорії осіб (неповнолітні, іноземці, особи з розумовими і фізичними вадами тощо) під час кримінального провадження користуються додатковими гарантіями.

Дитина має свою специфіку, яка пов`язана із її віком, рівнем інтелектуального, емоційного розвитку, життєвим досвідом. Усе це впливає на можливість сприйняття нею подій кримінального правопорушення та можливість надати оцінку таким подіям. У таких ситуаціях важливим є дотримання гарантій поводження з потерпілою дитиною з врахуванням її віку, рівня зрілості, інтелектуального розвитку, дитина має розуміти хід кримінального провадження. Потерпілому відводиться значуща роль у кримінальному провадженні, оскільки часто надана саме потерпілим інформація сприяє доказуванню у справі та встановленню істини. Міжнародні стандарти допиту дітей випливають зі змісту Конвенції ООН «Про захист прав людини та основних свобод» 1950 року, Конвенції ООН «Про права дитини» 1989 року, Європейської конвенції про здійснення прав дітей 1996 року, Керівних принципів, що стосуються правосуддя з питань, пов`язаних з участю дітей-жертв та свідків злочинів, 2005 року, Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства 2007 року, Керівних принципів Комітету міністрів Ради Європи щодо судочинства, дружнього до дитини, 2010 року та ін.

Неповнолітній потерпілий має несформовану дитячу психіку, це може негативно вплинути на повноту та достовірність його показань у судовому засіданні, оскільки, особа причетна до вчинення кримінального правопорушення може особисто або через своїх рідних та друзів чинити на неї психологічний або фізичний вплив з метою примусити її до зміни або відмови від наданих показань, а також схиляти до дачі неправдивих показань про вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, допит малолітнього потерпілого в ході досудового розслідування та повторний його допит під час судового розгляду може негативно вплинути на його психологічний стан. Також, повне з`ясування у малолітнього потерпілого обставин вчиненого кримінального правопорушення під час допиту в порядку ст. 225 КПК України, в дружньому до дитини на базі центру захисту дитини (за моделлю Барнахус), за участі кваліфікованих психологів з урахуванням індивідуально-психологічних психофізіологічних властивостей дитини є запорукою убезпечення дитини від повторного негативного психотравмуючого впливу у суді під час судового провадження.

В узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику вирішення слідчими суддями питань, пов`язаних із слідчими (розшуковими) діями» від 03.06.2016 акцентовано увагу на тому, що в частині першій ст. 225 КПК України чітко визначені лише два виняткові випадки, які є підставою для звернення сторони кримінального провадження із клопотанням про проведення допиту, зокрема, існування небезпеки для життя чи здоров`я свідка, потерпілого та їх тяжка хвороба. Вжите в частині першій ст. 225 КПК України формулювання інші обставини свідчить про невичерпність переліку таких обставин, наголошуючи на існуванні вірогідності унеможливити допит свідка чи потерпілого в суді або вплинути на повноту чи достовірність їх показань. В узагальненні за результатами аналізу судової практики зроблено висновок, що розглядаючи клопотання про допит свідка, потерпілого, в порядку ст. 225 КПК України, до виняткових випадків, які унеможливлюють допит свідка, потерпілого або можуть вплинути на повноту чи достовірність їх показань, слідчі судді відносили, серед інших, психологічні особливості особи неповнолітнього свідка або потерпілого. При цьому, про необґрунтованість такої практики не зазначено.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 225 КПК України у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань свідка чи потерпілого під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я свідка чи потерпілого, їх тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити їх допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження має право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такого свідка чи потерпілого в судовому засіданні.

У цьому випадку допит свідка чи потерпілого здійснюється у судовому засіданні в місці розташування суду або перебування хворого свідка, потерпілого в присутності сторін кримінального провадження з дотриманням правил проведення допиту під час судового розгляду.

Частиною 4 ст. 354 КПК України передбачено, що у випадках, коли це необхідно для з`ясування обставин та/або захисту прав малолітнього чи неповнолітнього свідка чи потерпілого, за ухвалою суду він може бути допитаний поза залом судового засідання в іншому приміщенні з використанням відеоконференції (дистанційне судове засідання).

З огляду на зазначені виняткові обставини, а також те, що показання малолітньої потерпілої ОСОБА_4 мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини для досудового розслідування у кримінальному провадженні, а з плином часу надані показання нею можуть бути детально не відтворені, з метою уникнення або мінімізації можливої психологічної травматизації дитини в кримінальному провадженні, попередження негативного впливу на повноту та достовірність судового розгляду, суд вважає обґрунтованими вищенаведені доводи слідчого щодо необхідності допиту слідчим суддею малолітньої потерпілої в порядку ст. 225 КПК України, оскільки вказані слідчим обставини можуть вплинути на достовірність показань.

Слідчий суддя також вважає за можливим провести допит малолітньої потерпілої ОСОБА_4 в судовому засіданні поза залом судового засідання в іншому приміщенні ? у спеціалізованій службі «Простір захисту та підтримки у процесі правосуддя дітей, які постраждали або стали свідками насильства (модель Барнахус)» з використанням відеоконференції.

Керуючись ст. ст . 40, 55, 56, 225, 232 КПК України,-

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Провести допит малолітньої потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза залом судового засідання в іншому приміщенні ? у спеціалізованій службі «Простір захисту та підтримки у процесі правосуддя дітей, які постраждали або стали свідками насильства (модель Барнахус)», який розташований за адресою: м. Полтава, вул. Тролейбусна (Степана Халтуріна), 5.

Допит малолітньої потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провести за участі прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , слідчого з групи слідчих у кримінальному провадженні, психолога, законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Призначити судове засідання на 16 січня 2026 року о 14 год. 30 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1