Справа № 344/2058/26
Провадження № 1-кп/344/815/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, працюючого на посаді менеджера в ТДВ «Івано-Франківський Молокозавод», одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчиненому за наступних обставин.

Так, 09.12.2025, близько 16 години 40 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки Peugeot 307, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався проїзною ділянкою дороги вул. Набережна ім. Василя Стефаника у м. Івано-Франківську, зі сторони вул. Галицька, в напрямку до вул. Берегова. Ділянка дороги, по якій рухався ОСОБА_5 , має по одній смузі для руху в кожному напрямку, зустрічні потоки транспортних засобів розділені між собою дорожньою розміткою 1.16.1 Правил дорожнього руху України (надалі ПДР України).

У цей час, по нерегульованому пішохідному переходу, який розташований навпроти будинку №6А по вул.Набережна ім. Василя Стефаника в м. Івано-Франківську та позначений інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.38.1 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» ПДР України, проїзну частину дороги перетинав пішохід ОСОБА_4 , зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.

У відповідності до вимог п. 4.16 а) ПДР України, пішохід ОСОБА_4 під час переходу проїзної частини, позначеної нерегульованим пішохідним переходом, мав перевагу у русі.

Водій ОСОБА_5 , маючи технічну можливість завчасно виявити пішохода, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, будучи проінформований інформаційно-вказівними знаками 5.38.1 «Пішохідний перехід», проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та вчинив наїзд на ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину дороги в межах нерегульованого пішохідного переходу.

При цьому, ОСОБА_5 порушив наступні вимоги пунктів ПДР України: п. 1.5, в якому вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3 б), який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 4.16 а), в якому зазначено, що пішоходи мають право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора;

п. 12.1, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п. 12.3, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

п. 18.1, де зазначено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У результаті порушення ОСОБА_5 ПДР України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичного експерта, отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому човноподібної кістки лівої кисті, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю за викладених в обвинувальному акті обставин, у вчиненому щиро розкаявся, суду пояснив, що повністю відшкодував потерпілому збитки та примирився з ним, просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим. Подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою та просив його задовольнити. Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України йому роз`яснені та зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив те, що ОСОБА_5 повністю відшкодовано заподіяну йому шкоду. Просив звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, оскільки останній з ним примирився, а кримінальне провадження щодо обвинуваченого закрити. Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за таких підстав йому роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечила проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, що добровільно відшкодував потерпілому завдані ним збитки.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, що згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином.

З довідки ГУНП в Івано-Франківській області від 11.12.2025 вбачається, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. ОСОБА_5 на диспансерному обліку лікарів нарколога та психіатра КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» та КНП «ПНЦ ІФ ОР» не перебуває.

Із клопотань потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що вони примирилися, завдані обвинуваченим збитки повністю відшкодовані потерпілому.

За таких обставин ОСОБА_5 , що вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілим та відшкодував завдані збитки, слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На підставі п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього кодексу.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинувачену.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 46 КК України, ст.ст.100, 124, 284, 314, 370, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України в зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а кримінальне провадження щодо нього на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 4 457 гривень.

Речові докази:

- автомобіль марки Peugeot 307, реєстраційний номер НОМЕР_2 (постанова від 09.12.2025 року), - вважати повернутим власнику ОСОБА_6 .

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.12.2025 року (справа №344/22048/25),- скасувати.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Повний текст ухвали складено та підписано 10 лютого 2026 року.

Суддя ОСОБА_7