Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про повторний допит свідків в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000274 від 09.08.2022,-

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді Подільського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про повторний допит свідків в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000274 від 09.08.2022.

В обґрунтування вказаної скарги ОСОБА_3 вказує, що прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 надала вказівки слідчому у кримінальному провадженні N?0000274 від 04.04.2025 р. та визначила, що з метою проведення об`єктивно необхідних слідчих дій необхідно, з поміж іншого, допитати посадових осіб НаУКМА ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Зазначає, що 17 липня 2025 р. він як потерпілий ознайомився із матеріалами кримінального провадження №?0000274 та дізнався, що слідчий допитав як свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вказані особи 15 червня 2020 р. брали участь у дистанційному засіданні вченої ради факультету правничих наук Національного університету «Києво-Могилянська академія» як голова вченої ради і секретар вченої ради, склали відповідний протокол засідання (№4) та два витяги із протоколу N?4 різного змісту, які стосувалися одних і тих самих обставин (обрання на посаду ОСОБА_8 ).

Як випливає зі змісту протоколів допитів, показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у більшій частині тексту цілковито збігаються (хоч у відповідних протоколах зазначено, що допит кожного із них було проведено без присутності інших осіб). Тільки два останні абзаци протоколу допиту свідка ОСОБА_7 є такими, що не мають тотожних дублікатів у протоколі допиту свідка ОСОБА_6 . Більшу частину показань становлять загальні теоретичні та інші оцінні міркування свідків.

Вказує, що оскільки якість допиту ОСОБА_6 та ОСОБА_7 була низькою, він 31.07.2025 звернувся до слідчого з клопотанням про повторний допит свідків, однак постановою від 08.10.2025 слідчий відмовив у задоволенні вказаного клопотання.

Посилаючись на те, що слідчий не вчиняє дій, щоб об`єктивно та повно розслідувати справу, своєю постановою перешкоджає встановленню істини, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з даною скаргою, у якій просить постанову слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 19.08.2025 про відмову у задоволенні клопотання в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000274 від 09.08.2022 скасувати, а також зобов`язати слідчого, уповноваженого здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000274 від 09.08.2022, повторно розглянути в порядку ст.220 КПК клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 31.07.2025 про повторний допит свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з урахуванням наданих слідчим суддею висновків.

У судовому засіданні 21.10.2025 ОСОБА_3 вимоги своєї скарги підтримав, просив її задовольнити в повному обсязі. В подальшому, у судове засідання 03.11.2025 не з`явився, подав заяву, у якій просив справу розглянути без його участі.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, та відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та стислі строки розгляду скарги, враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Вивчивши скаргу та дослідивши додані матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Так, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, до яких, серед іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Крім того, кримінальним процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування покладається на слідчого суддю.

Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень покликаний забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Відповідно до ст. 25 КПК України слідчий зобов`язаний у межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування, зокрема в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Статтею 7 КПК України передбачені загальні засади кримінального провадження, однією з яких є законність, сутність якої розкрита у ст. 9 КПК України.

Так, частиною 1 статті 9 КПК України на слідчого під час кримінального провадження покладений обов`язок неухильного дотримання вимог Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Рішення слідчого у відповідності до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого має містити, зокрема, відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття, обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000274 від 09.08.2022.

31.07.2025 ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про повторний допит свідків.

Постановою слідчого 19.08.2025 відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, посилаючись на вимоги ст. 94 КПК України та достатню кількість показань свідків, допитаних в межах даного кримінального провадження.

Дослідивши зміст вказаної постанови, слідчий суддя дійшов висновку, що вона не у повній мірі відповідає вимогам КПК України.

Так, оскаржувана постанова не містить посилань на обставини, встановлені у ході досудового розслідування, які б слугували підставою для прийняття рішення про відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 про повторний допит свідків у цьому кримінальному провадженні.

Лише цитування норм кримінального процесуального закону не доводять наявність даних, які б свідчили про відсутність необхідності у повторному допиті заявлених потерпілим свідків.

У постанові не надано оцінку запропонованим потерпілим питанням, які ОСОБА_3 просив поставити під час допиту свідкам ОСОБА_6 та ОСОБА_7

З огляду на викладені вище обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого є необґрунтованою, тому підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 7, 9, 22, 55, 303-306, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 19.08.2025 про відмову у задоволенні клопотання про повторний допит свідків в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000274 від 09.08.2022, - скасувати.

Зобов`язати слідчого, уповноваженого здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000274 від 09.08.2022, повторно розглянути в порядку ст.220 КПК клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 31.07.2025 про повторний допит свідків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1