Номер провадження: 11-кп/813/761/26
Справа № 490/2888/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.03.2025, якою к/п №0000056 від 20.07.2016 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, на момент вчинення кримінального правопорушення працював на посаді радника голови Миколаївської обласної ради, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції було задоволено клопотання захисника ОСОБА_9 та к/п №0000056 від 20.07.2016 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.

Мотивуючи зазначене рішення, суд 1-ої інстанції зазначив, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України було направлено до суду 1-ої інстанції поза межами строку досудового розслідування, встановленого вимогами ст. 219 КПК України, при цьому, строк досудового розслідування не було продовжено у встановленому законом порядку, а злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, внаслідок чого існують підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону з огляду на наступні обставини:

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що 05.06.2016 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України в межах к/п №0000128 від 05.04.2016 та вже 06.06.2016 ОСОБА_8 було оголошено у розшук; Згодом, 20.07.2016 матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 були виділені у к/п №0000056 та цього ж дня досудове розслідування було зупинено у зв`язку із переховуванням ОСОБА_8 від органів досудового розслідування (45 днів); при цьому, досудове розслідування даного к/п №0000056 відновлювалось та зупинялось у зв`язку із розшуком ОСОБА_8 , так, 21.03.2018 досудове розслідування було відновлено, а 27.03.2018 винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до 6-ти місяців, після чого 30.03.2018 досудове розслідування знову було зупинено, та в подальшому досудове розслідування відновлювалось та зупинялось у зв`язку із розшуком ОСОБА_8 ; надалі 18.12.2020 ОСОБА_8 було затримано та досудове розслідування кримінального провадження відновлено, внаслідок чого, шестимісячний строк досудового розслідування закінчувався лише 05.04.2021;

- судом не було враховано того, що 23.03.2021 слідчий письмово повідомив ОСОБА_8 та його захисників про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України шляхом скерування на їх електронні адреси відповідного листа, після чого 14.04.2021 ОСОБА_8 та його захисники закінчили ознайомлення з відкритими матеріалами досудового розслідування, внаслідок чого, з огляду на правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати ККС у складі ВС від 24.10.2022 у справі №216/4805/20, такий строк не включається у строк досудового розслідування; в подальшому, цього ж дня, тобто 14.04.2021 обвинувальний акт з додатками було вручено ОСОБА_8 та 16.04.2021 спрямовано до суду 1-ої інстанції;

- судом 1-ої інстанції було залишено поза увагою те, що відомості до ЄРДР у к/п №0000056 були внесені 20.07.2016, внаслідок чого закриття судом даного кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України щодо кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄРДР до введення в дію положень, вказаних у п. 4 § 2 розділу 4 Закону №2147-VIII, прямо суперечить імперативним приписам примітки до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України та є грубим порушенням норми кримінального процесуального закону, що підтверджується також правовими висновками, викладеними в постановах ККС у складі ВС у справі №522/15160/20, від 11.09.2023 у справі №711/8244/18 та від 10.10.2023 у справі №753/10155/22.

Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_7 просить ухвалу суду 1-ої інстанції скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді 1-ої інстанції, в іншому складі суду.

Позиція інших учасників провадження.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу сторони обвинувачення захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 зауважив на наступному:

- відповідно до постанови ККС у складі ВС від 13.06.2024 у справі №757/28152/18-к, застосування п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України є можливим у кримінальному провадженні, виділеному з кримінального провадження, розпочатого до 16.03.2018, при цьому, 05.06.2016 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України в межах к/п №0000128 від 05.04.2016 та 20.07.2016 матеріали кримінального провадження з цього к/п стосовно ОСОБА_8 були виділені у к/п №0000056, внаслідок чого судом правомірно було застосовано положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України;

- 23.03.2021 є лише датою складення повідомлення про завершення досудового розслідування, натомість, ОСОБА_8 отримав таке повідомлення, відповідно до його власноручної розписки, лише 08.04.2021; відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного суду від 15.05.2021 у справі №730/973/20, повідомлення про закінчення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України є процесуальною дією, яка стосується конкретного учасника провадження та не може делегуватись захиснику.

З урахуванням викладених обставин, захисник ОСОБА_9 просить апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу суду 1-ої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечували проти її задоволення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі аналізу змісту оскаржуваної ухвали суду 1-ої інстанції вбачається, що вона вищезазначеним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає з огляду на наступне.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частини 1 та 2 ст. 28 КПК України встановлюють, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

В свою чергу, згідно ч. 5 ст. 28 КПК України, кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Водночас в постанові ККС у складі ВС від 15.09.2021 (справа №711/3111/19, провадження №51-2890 км 19) зазначено, що за своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасниками кримінальних процесуальних правовідносин.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Ураховуючи приписи п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, строк досудового розслідування необхідно відраховувати з дня притягнення особи до кримінальної відповідальності як стадії кримінального провадження, яка згідно з п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Пункт 4 ч. 3 ст. 219 КПК України встановлює, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

В свою чергу, ч. 1 ст. 284 КПК України було доповнено п. 10 відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 (надалі Закон №2147-VIII), при цьому, відповідно до п. 4 §2 розділу 4 даного Закону такі зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

При цьому, згідно з п. 4 §2 розділу 4 вказаного Закону №2147-VIII, дані зміни вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, тобто з 16.03.2018.

В даному випадку суд апеляційної інстанції приймає до уваги правову позицію, викладену в постанові Об`єднаної палати ККС у складі ВС від 11.09.2023 у справі №711/8244/18 (провадження №51-769кмо22), відповідно до якої датою введення в дію положень, вказаних у п. 4 §2 розділу 4 Закону №2147-VIII, у тому числі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, є 16.03.2018. Пункт 10 ч. 1 ст. 284 КПК України застосовується лише до кримінальних проваджень, відомості про які внесені до ЄРДР після введення в дію цього положення, тобто поширюється на кримінальні провадження, відомості про які внесені до ЄРДР із 16.03.2018, і не поширюється на кримінальні провадження, відомості щодо яких внесені в ЄРДР до вказаної дати.

На підставі аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що відомості до ЄРДР у первинному к/п №0000128 були внесені 05.04.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України (т. 1, а.с. 117) та 05.06.2016 в межах даного кримінального провадження було складено повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України (т. 4, а.с. 5-12).

В цей же день, тобто 05.06.2016, в межах даного кримінального провадження ОСОБА_8 був оголошений в розшук постановою ст. слідчого СВ СУ військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_10 (т. 4, а.с. 53-58).

В подальшому, постановою прокурора відділу військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_11 від 20.07.2016 із вищезгаданого к/п №0000128 були виділені в окреме провадження матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України (т. 1, а.с. 145-149), відомості про яке в цей же день, тобто 20.07.2016, були внесені до ЄРДР під №0000056 (т. 1, а.с. 160).

Тобто має місце виділення матеріалів досудового розслідування стосовно ОСОБА_8 з кримінального провадження, відомості про яке було внесено до ЄРДР до введення в дію п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме з к/п під №0000128 від 05.04.2016.

Водночас, відомості до ЄРДР у виділеному к/п №0000056 також були внесені до введення в дію п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме 20.07.2016.

Постановою прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури Південного регіону ОСОБА_12 від 22.02.2021 було змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення, відомості про яке були внесені до ЄРДР за №0000056 від 20.07.2016 з ч. 4 ст. 368 КК України на ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України (т. 2, а.с. 79-80).

22.02.2021 в межах виділеного к/п №0000056 ОСОБА_13 було повідомлено про нову підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України (т. 4, а.с. 36-51).

Підсумовуючи всі вищевикладені обставини, суд апеляційної інстанції констатує, що відомості як в первинному к/п №0000128, так і у виділеному к/п №0000056, були внесені до ЄРДР задовго до введення в дію положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, які надають можливість закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, зокрема, 05.04.2016 та 20.07.2016 відповідно.

В контексті надання оцінки посиланням сторони захисту з приводу того, що національна судова практика визнає можливим застосування п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у кримінальному провадженні, виділеному з кримінального провадження, розпочатого до 16.03.2018, суд апеляційної інстанції зауважує на наступному.

Так, у вирішенні питання стосовно того, чи застосовується п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у конкретному кримінальному провадженні, ключову роль відіграє день початку досудового розслідування.

За змістом ч. 7 ст. 217 КПК України, днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

З урахуванням вищевикладених положень кримінального процесуального закону, колегія суддів констатує, що днем початку досудового розслідування у виділеному к/п №0000056, є 05.04.2016, тобто день початку досудового розслідування к/п №0000128, з якого в подальшому були виділені матеріали вищевказаного кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 .

Враховуючи той факт, що положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України не поширюється на кримінальні провадження, відомості щодо яких були внесені до ЄРДР до 16.03.2018, суд апеляційної інстанції констатує, що у суду 1-ої інстанції були відсутні належні правові підстави для закриття к/п №0000056 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України за правилами, встановленими вказаним пунктом.

Зазначений висновок апеляційного суду кореспондується із правовим висновком, викладеним в постанові ККС у складі ВС від 09.04.2024 у справі №522/15160/20 (провадження №51-3844км23), згідно з яким у визначенні того, чи застосовується п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у конкретному кримінальному провадженні, ключову роль відіграє день початку досудового розслідування, при цьому, днем початку досудового розслідування у виділеному кримінальному провадженні є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали.

Що стосується посилань захисника на те, що в постанові ККС у складі ВС від 13.06.2024 у справі №757/28152/18к (провадження №51-4780км23), суд дійшов висновку про можливість застосування п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у кримінальному провадженні, виділеному з кримінального провадження, розпочатого до 16.03.2018, колегія суддів зауважує на тому, що фактичні обставини кримінального провадження, викладені в даній постанові не є ідентичними та суттєво відрізняються від обставин даного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 .

Так, у вищевказаній постанові суд касаційної інстанції зауважив на тому, що матеріали кримінального провадження стосовно особи були виділені в окреме провадження 24.04.2018 із матеріалів кримінального провадження, відомості про які були внесені до ЄРДР 04.10.2017, тобто, виділення таких матеріалів кримінального провадження відбулося вже після введення в дію приписів п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Повертаючись до обставин зазначеного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, апеляційний суд повторно зауважує на тому, що відомості як в первинному кримінальному провадженні, так і у виділеному кримінальному провадженні, були внесені до ЄРДР задовго до введення в дію положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, внаслідок чого для суду 1-ої інстанції, всупереч твердженням сторони захисту, не існувало правових підстав для закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 за правилами цього пункту кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд 1-ої інстанції в ухвалі припустився істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, дійшовши безпідставного висновку про можливість закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України на підставі приписів п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, що, як наслідок, перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення та тягне за собою скасування ухвали суду та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді 1-ої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За приписами ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Частина 1 ст. 415 КПК України встановлює вичерпний перелік обставин, які є підставою для скасування ухвали та призначення нового розгляду в суді 1-ої інстанції, при цьому, зазначений перелік не містить можливості призначення нового судового розгляду у разі безпідставного закриття судом 1-ої інстанції кримінального провадження.

Разом із тим, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

За таких обставин, враховуючи те, що допущені судом 1-ої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону не можуть бути усунуті під час провадження в суді апеляційної інстанції, оскільки це виходить за межі його повноважень, колегія суддів вважає за необхідне, застосовуючи в даному випадку аналогію закону та засаду законності, ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді 1-ої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження.

Частинами 2 та 3 ст. 415 КПК України передбачено, що призначаючи новий розгляд у суді 1-ої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду 1-ої інстанції при новому розгляді.

Окремої уваги вартий той факт, що у вищевказаній постанові ККС у складі ВС від 09.04.2024 у справі №522/15160/20 (провадження №51-3844км23), суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що кримінальні провадження, які були внесені до ЄРДР до 16.03.2018, не підлягають закриттю з посиланням на п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, натомість, передаються до суду навіть після закінчення строку досудового розслідування, однак суд досліджує лише ту доказову базу, яка була здобута стороною обвинувачення у межах строку досудового розслідування, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, на підставі чого ухвалює судове рішення у відповідному провадженні.

З огляду на вищевказані положення кримінального процесуального закону та судової практики, колегія суддів не вбачає за можливе надавати правову оцінку твердженням сторони обвинувачення з приводу того, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не закінчився з огляду на оголошення обвинуваченого ОСОБА_8 у розшук та неодноразового зупинення й відновлення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також з урахуванням строку ознайомлення сторони захисту із матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, який не включається у строк досудового розслідування, натомість, врахування зазначених обставин та надання їм відповідної оцінки відноситься до компетенції суду 1-ої інстанції за результатами нового судового розгляду кримінального провадження в іншому складі суду.

Відтак, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а ухвала суду 1-ої інстанції скасуванню із призначенням нового судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, зі стадії підготовчого судового провадження, в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 284, 370, 372, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.03.2025, якою к/п №0000056 від 20.07.2016 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування скасувати та призначити новий розгляд к/п №0000056 від 20.07.2016 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України в суді 1-ої інстанції, зі стадії підготовчого провадження, іншим складом суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4