ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/299/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 5 ст. 111-1 КК
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 червня 2025 року.

Даним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку с.Новомиколаївка Високопільської ОТГ Бериславського району Херсонської області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та у виборчих комісіях строком на 10 (десять) років, з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна.

Відповідно до ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання термін її попереднього ув`язнення з 22.04.2024 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту набрання даним вироком законної сили.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 , будучи громадянкою України добровільно брала участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території України.

Вказане кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , проживаючи на тимчасово окупованій території селі Новомиколаївка Бериславського району Херсонської області, з метою підтримання тимчасової окупації Херсонської області військовими рф та незаконної діяльності створених ними незаконних органів влади, з корисливих мотивів, а саме отримання матеріальної винагороди в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) російських рублів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не пізніше 11 вересня 2022 року, прийняла пропозицію голови т.зв. голови дільничної виборчої комісії № 826 у селі Новомиколаївка та селі Черешневе Бериславського району Херсонської області ОСОБА_9 та надала добровільну згоду щодо своєї участі в роботі вказаної виборчої комісії на посаді секретаря, тобто в організації і проведенні незаконного референдуму на території вказаних населених пунктів Херсонської області за приєднання Херсонської області до складу російської федерації.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на організацію та проведення незаконного референдуму на території Херсонської області, секретар виборчої комісії № 826 ОСОБА_7 та голова цієї ж дільничної виборчої комісії ОСОБА_9 , як учасники незаконного органу народного волевиявлення, упродовж вересня 2022 року умисно, добровільно стали поширювати, шляхом роздачі серед місцевих мешканців села Новомиколаївка Бериславського району Херсонської області по вулиці Цвєтаєва агітаційних матеріалів у вигляді газет, у яких висвітлювались заклики до прийняття місцевими мешканцями участі у незаконному референдумі та голосуванні за вихід Херсонської області зі складу України та приєднання до російської федерації.

23 вересня 2022 року, близько о 09 годині 00 хвилин - 09 годині 30 хвилин, секретар виборчої комісії № 826 ОСОБА_7 прибула на подвір`я домоволодіння ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , де отримала від голови вказаної виборчої комісії ОСОБА_9 списки місцевих жителів та бюлетені для голосування.

Далі, ОСОБА_7 , разом із членом виборчої комісії №826 ОСОБА_11 , виконуючи покладені на них ОСОБА_9 повноваження, добровільно, у супроводі 2 озброєних військових рф, які прибули до подвір`я ОСОБА_10 автомобілем білого кольору і забезпечували їх охорону, як членів виборчої комісії, розпочали подворовий обхід по вулиці Цвєтаєва у селі Новомиколаївка Бериславського району Херсонської області для організації участі мешканців цієї вулиці в референдумі за перехід Херсонської області зі складу України до російської федерації.

Знаючи, що відповідно до статті 73 Конституції України виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України, умисно, тобто усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи на виконання узгодженого заздалегідь злочинного плану, за попередньою змовою із ОСОБА_9 та іншими не встановленими на цей час досудовим розслідуванням особами, члени незаконної виборчої комісії ОСОБА_7 та ОСОБА_11 23.09.2022 року вчинили дії щодо проведення на тимчасово окупованій території Херсонської області незаконного референдуму, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України та забезпечили проведення голосування шляхом проведення подвірного обходу серед місцевих жителів по АДРЕСА_1 , пропонуючи їм прийняти участь в голосуванні, та надаючи для цього отримані у ОСОБА_9 бюлетені.

По завершенню проведення 23.09.2022 року подворового обходу АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , у супроводі військовослужбовців збройних сил рф повернулись до подвір`я домоволодіння ОСОБА_10 , де надали ОСОБА_9 скриньку для голосування з використаними бюлетенями, яка у свою чергу передала їх військовослужбовцям збройних сил рф, що забезпечували охорону членів виборчої комісії, для подальшого їх доставлення до територіальної виборчої комісії у місті Берислав Херсонської області.

У подальшому, 26 вересня 2022 року, близько о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу на організацію та проведення незаконного референдуму на території Херсонської області, прибула до домоволодіння ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , куди також прибули голова дільничної виборчої комісії № 826 ОСОБА_9 та член вказаної ДВК ОСОБА_12 , а також військовослужбовці збройних сил рф для організації та проведення незаконного референдуму у селі Черешневе Бериславського району Херсонської області за перехід Херсонської області зі складу України до російської федерації.

ОСОБА_7 , отримавши від ОСОБА_9 списки жителів села Черешневе Бериславського району Херсонської області та бюлетені, разом із ОСОБА_12 , який отримав від ОСОБА_9 опечатану скриньку для голосування, у супроводі 2 військовослужбовців збройних сил рф, котрі забезпечували їх охорону, та із ОСОБА_13 , на автомобілі останнього марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , попрямували у село Черешневе Бериславського району Херсонської області, де на виконання вказівки голови т.зв. дільничної виборчої комісії № 826 ОСОБА_9 , організували та проводили незаконний референдум щодо входження Херсонської області до складу рф, здійснюючи подвірний обхід місцевих мешканців та запрошували останніх прийняти участь в референдумі шляхом заповнення відповідної графи в наданих бюлетенях, які, в подальшому, вкидали в скриньку для голосування.

По завершенню проведення незаконного референдуму у селі Черешневе Бериславського району Херсонської області, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , близько о 11 годині 00 хвилин, повернулись до подвір`я домоволодіння ОСОБА_10 , де надали скриньку та бюлетені, у тому числі, не використані, ОСОБА_9 , яка, у свою чергу, передала їх військовослужбовцям збройних сил рф, що забезпечували охорону членів виборчої комісії, для подальшого їх доставлення до територіальної виборчої комісії в м. Берислав Херсонської області.

Після виконання вищевказаних дій, спрямованих на організацію підготовки до участі в проведенні незаконного референдуму, у період з 23 по 27 вересня 2022 року на тимчасово окупованій частині території Херсонської області пройшла незаконна, тобто з порушенням всіх положень Закону України «Про всеукраїнський референдум» від 26 січня 2021року № 1135-IX, процедура проведення голосування серед жителів Херсонської області, у якому за участі озброєних військових та правоохоронців РФ, незаконно сформованої поліції сумісно з членами незаконної ДВК, ОСОБА_7 , як учасник незаконного органу народного волевиявлення, взяла активну участь в якості секретаря дільничної виборчої комісії № 826, шляхом здійснення подвірних обходів мешканців села Новомиколаївка та Черешневе Бериславського району Херсонської області, видачі їм бюлетенів, форму яких затвердила незаконна ЦВК та без дотримання основних принципів вільної участі та добровільного таємного голосування, публічності та відкритості референдуму, вживала заходи до їх заповнення місцевими жителями для створення уяви у невизначеного кола осіб про легітимність проведення процедури плебісциту, які, у подальшому, передавала для підрахунку, оформлення протоколів засідання незаконної комісії із результатами голосування і передачі до ТВК, з урахуванням яких формувались результати голосування по всій тимчасово окупованій території Херсонської області.

Таким чином ОСОБА_7 вчинила злочин передбачений ч.5 ст.111-1 КК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 просить вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 червня 2025 року скасувати з підстав істотного порушення вимог КПК України та призначити новий розгляд у суді першої інстанції новим складом суду.

Посилається на те, що відповідно до вироку, обвинувачена вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнала, що не відповідає дійсності, так як в судовому засіданні вона заявила, що дійсно приймала участь у проведенні незаконного референдуму, але заперечила свою причетність в організації референдуму та добровільної участі.

Вважає, що твердження суду щодо злочинного умислу обвинуваченої, який спрямований на організацію та проведення референдуму на території Херсонської області, як секретаря виборчої комісії №826, хибні.

Посилається на те, що у матеріалах справи відсутні докази, що обвинувачена була членом та секретарем виборчої комісії, організувала незаконний референдум, доставила, розповсюдила бюлетені та агітаційний матеріал, організувала списки виборців у с. Новомиколаївка. Натомість, всі свідки вказували на двох осіб, які згідно вироку організували і спонукали погрозами на адресу мешканців села проведенню незаконного референдуму це ОСОБА_14 , який при окупації самовільно об`явив себе старостою та ОСОБА_15 , якій привезли з окупаційної адміністрації м. Берислав бюлетені, скриньки, списки виборців та агітматеріал та влаштовував у своєму домоволодінні виборчу дільницю, на якій організував та видавав бюлетені, списки виборців та урни для голосування. До його помешкання і повертались учасники подворового обходу після голосування, а в матеріалах справи доказів щодо створення виборчої комісії №826, не існує.

Апелянт зазначає, що в судовому засіданні обвинувачена наголошувала на тому, що погодилась розносити бюлетені для голосування під впливом страху за свою родину та постійного психологічного та морального тиску на неї.

Вказує, що суд не надав оцінки тим обставинам, що відповідно до обвинувального акту сторона обвинувачення визнала, що після окупації 24.02.2022 року с. Новомиколаївка Бериславського району Херсонської області, представниками збройних формувань рф фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території району, та шляхом повсякденного залякування населення, застосовували фізичний і психологічний вплив до окремих категорій суспільства та верств населення.

Посилаючись на практику Верховного Суду від 13.11.2024 року у справі №284/937/21 від 13.11.2024 щодо оцінки показань особи - свідка, якого, в подальшому, було визнано підозрюваним, вважає, що суд, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України, мав визнати недопустимим доказом протоколи слідчих експериментів, проведених з ОСОБА_7 , недопустимими доказами.

Звертає увагу, що стороною захисту подавались клопотання про визнання протоколів слідчого експерименту та додатків до нього недопустимим доказом у зв`язку з порушеннями, які були допущені при проведенні слідчих дій, а саме: не роз`яснено право на захист, не роз`яснено право скористатись ст.63 Конституції України та відмовитись свідчити проти себе та членів сімї або близьких родичів, а також проведення слідчого експерименту за відсутності понятих.

Вважає, що під час воєнного стану проведення слідчих дій без понятих можливий при проведенні обшуку або огляду житла, особи, коли їх неможливо залучити.

Зазначає, що права учасників слідчого експерименту повинні бути роз`яснені перед проведенням слідчої дії, а підписи вони поставили по завершенню, тому суд зобов`язаний був визнати такі докази недопустимими.

Вважає, що суд не надав відповідної об`єктивної оцінки обставинам та доказам по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах захисника ОСОБА_8 , в судових дебатах та в останньому слові обвинувачену ОСОБА_7 які підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити, в судових дебатах прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, вважає вирок суду законним та обґрунтованим, просить його залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом вказаної правової норми рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності його нормам матеріального і процесуального закону, фактичним обставинам справи, а також доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено, відповідає фактичним обставинам справи, визнаних судом доведеними, ґрунтуються на сукупності зібраних і належно оцінених доказах.

Обвинувачена ОСОБА_7 вказала, що 23 вересня 2022 року забезпечувала проведення на території с.Новомиколаївка та с.Черешневе Бериславського району Херсонської області незаконного референдуму за приєднання Херсонської області до складу російської федерації. Зокрема, 23 вересня 2022 року отримала від ОСОБА_9 списки місцевих жителів та бюлетені для голосування та разом із ОСОБА_11 , в супроводі військових російської федерації, проводила подворовий обхід місцевих жителів в с.Новомиколаївка Бериславського району Херсонської області з скринькою для голосування, пропонуючи їм прийняти участь в голосуванні, а також 26 вересня 2022 року отримала від ОСОБА_9 списки жителів та бюлетені для голосування та разом із ОСОБА_12 , в супроводі військових російської федерації, проводила подворовий обхід жителів в с.Черешневе Бериславського району Херсонської області з скринькою для голосування, пропонуючи їм прийняти участь в голосуванні

Обвинувачена зазначила, що розуміє протиправність своїх дій, однак прийняла участь в референдумі в такий спосіб не добровільно, а під примусом голови незаконної виборчої комісії ОСОБА_9 , яка мала тісні контакти з представниками окупаційної влади, тому боялася відмовити їй в допомозі при проведенні референдуму.

Вказала, що ОСОБА_9 висловлювала їй погрози, військові рф погроз на її адресу не висловлювали, але в день виборів військові були озброєні, і її це лякало.

Повідомила, що в день проведення референдуму прибула на виборчу дільницю, яка була розташована в будинку ОСОБА_10 , добровільно. Там отримала від ОСОБА_9 списки місцевих жителів та бюлетені для голосування, а ОСОБА_11 скриньку для голосування, їх було забезпечено воєнізованою охороною і вони розпочали подворовий обхід жителів села відповідно до наявного в них списку, з пропозицією прийняти участь в голосуванні. За аналогічних обставин, разом з ОСОБА_12 приймала участь в проведенні виборів в с.Черешневе.

Зазначила, що деякі жителі відмовлялись приймати участь в голосуванні і їм при цьому ніхто не погрожував.

Обвинувачена вказала, що після деокупації с.Новомиколаївка не зверталась до правоохоронних органів України з заявою про кримінальне правопорушення по факту примушування її до участі в забезпеченні проведення незаконного референдуму, оскільки боялась ОСОБА_10 , який під час окупації виконував обов`язки старости села та погрожував їй.

Вказала, що саме ОСОБА_10 переконав її надати неправдиві показання з приводу отримання нею та іншими членами виборчої комісії грошей за допомогу в проведенні незаконного референдуму, а насправді вона грошей за участь в виборах не отримувавла та їй ніхто за це грошей не обіцяв. Повідомила, що ОСОБА_9 обрала її для забезпечення проведення референдуму у зв`язку з тим, що вона з 1989 до 2003 року була членом виборчих комісій та знала як проводяться вибори.

Суд дійшов правильного висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України підтверджується показами свідків.

Так, свідок ОСОБА_13 вказав, що на момент проведення незаконного референдуму проживав на тимчасово окупованій території в с. Новомиколаївка Бериславського району Херсонської області та в день проведення незаконного референдуму на своєму автомобілі перевозив територією с. Новомиколаївка членів виборчої комісії, разом з скриньками для голосування та бюлетенями, для проведення голосування.

Свідок підтвердив, що серед членів виборчої комісії була ОСОБА_7 .. Разом з членами виборчої комісії були військові російської федерації, проте жодної участі в проведенні виборів вони не приймали та нікому не погрожували.

Зазначив, що погодився перевозити членів виборчої комісії за обіцяну ОСОБА_9 грошову винагороду, яку так і не отримав.

Як ствердила свідок ОСОБА_16 , приймала участь в організації проведення незаконного референдуму в с.Новомиколаївка Бериславського району Херсонської області і на даний час є засудженою за ч.5 ст.111-1 КК України.

Підтвердила, що ОСОБА_7 також приймала участь в організації проведення вказаного референдуму. Організацією проведення референдуму на території с.Новомиколаївка займалась ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..

Свідок вказала, що їй не відомо хто запропонував ОСОБА_7 прийняти участь в референдумі, а також їй не відомо чи хтось погрожував їй з метою примусити до участі в референдумі.

Ствердила, що військові російської федерації їй особисто не погрожували та взагалі не пропонували їй взяти участь в референдумі, оскільки цими питаннями займались тільки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..

Зазначила, що за участь в референдумі, ОСОБА_9 обіцяла їй 50 000 російських рублів, проте перед день виборів, зменшила грошову винагороду всім членам ДВК до 30 000 російських рублів.

Свідок ОСОБА_17 підтвердила, що приймала участь в організації проведення незаконного референдуму в с.Новомиколаївка Бериславського району Херсонської області і на даний час є засудженою за ч.5 ст.111-1 КК України.

Вказала, що за участь в референдумі ОСОБА_9 обіцяла їй та членам ДВК 50 000 російських рублів, проте в перед день виборів, зменшила грошову винагороду всім членам ДВК до 30 000 російських рублів.

Ствердила, що ОСОБА_7 була присутня під час прибирання села та чула зроблену ОСОБА_9 заяву про зменшення суми грошової винагороди, оскільки заява була публічною.

Вказала, що організацією проведення референдуму на території с.Новомиколаївка займалась ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .. Військові російської федерації нікого не примушували приймати участь в референдумі та не погрожували. ОСОБА_9 інколи погрожувала проблемами з військовими рф в разі відмови співпрацювати з нею.

Показання свідків є логічними, послідовними та підтверджуються іншими доказами, яким суд дав належну правову оцінку.

Як стверджує протокол проведення слідчого експерименту від 13.02.2023 року з додатком відеозапису (т.1, а.п. 172-175) за участі ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , які брали безпосередню участь у проведенні т.зв. референдуму на окупованій території Херсонської області 23-24 вересня 2022 року та ОСОБА_10 , власника домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , який надав добровільну згоду на проведення необхідних слідчих дій на території його домоволодіння, встановлено, що 23.09.2022 року близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_11 та ОСОБА_7 добровільно прибули за адресою АДРЕСА_1 для отримання виборчої скриньки, списків та бюлетнів для голосування. ОСОБА_11 привіз ОСОБА_10 , у якого за місцем його проживання зберігались бюлетні для голосування. ОСОБА_7 прибула сама особисто.

Прибувши по вказаній адресі ОСОБА_11 та ОСОБА_7 отримали від ОСОБА_18 виборчу скриньку, списки та бюлетні, після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_7 вийшли з подвір`я ОСОБА_10 та пішли здійснювати подворовий обхід жителів вул. Цвєтаєва.

Близько 11 години, після завершення обходу вулиці та проведення голосування, ОСОБА_11 та ОСОБА_19 повернулись на №24 по вулиці Цвєтаєва, де їх очікувала ОСОБА_20 , якій останні відзвітували про проведену роботу, повернули скриньку, список та незаповнені бюлетні і повернулись по своїх домівках.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 15.02.2023 року з додатком відеозапису (т.1, а.п. 190-192) за участі ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , які брали безпосередню участь у проведені т.зв. референдуму на окупованій території Херсонської області 26.09.2022 року, ОСОБА_13 , який на власному автомобілі здійснював перевезення ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , власника домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено факт добровільної участі за матеріальну винагороду обвинуваченої ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , а також ОСОБА_13 та ОСОБА_10 у проведенні голосування на т. зв. референдумі про приєднання Херсонської області до складу рф 26.09.2022 року.

Суд правомірно взяв до уваги протоколи проведення слідчих експериментів від 14.02.2023 року з додатками відеозаписів

- за участі ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які брали безпосередню участь у проведенні т.зв. референдуму на окупованій території Херсонської області 23-24 вересня 2022 року, ОСОБА_13 , який на власному автомобілі 24.09.2022 року здійснював перевезення ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_10 , власника домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено факт добровільної участі, за матеріальну винагороду ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 у проведенні голосування на т.зв. референдумі про приєднання Херсонської області до складу рф 24.09.2022 року. (т.1, а.п.193-195),

- за участі ОСОБА_16 , яка брала безпосередню участь у проведенні т.зв. референдуму на окупованій території Херсонської області 23-24 вересня 2022 року, ОСОБА_13 , який на власному автомобілі 24.09.2022 року здійснював перевезення ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , ОСОБА_10 - власника домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено факт добровільної участі за матеріальну винагороду ОСОБА_16 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 у проведенні голосування на т.зв. референдумі про приєднання Херсонської області до складу рф 24.09.2022 року (т.1,а.п.196-198),

- за участі ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , які брали безпосередню участь у проведені т.зв. референдуму на окупованій території Херсонської області 25.09.2022 року, а також ОСОБА_10 , який 25.09.2022 року на власному автомобілі здійснював перевезення ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , встановлено факт добровільної участі за матеріальну винагороду ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , а також ОСОБА_10 у проведенні голосування на т.зв. референдумі про приєднання Херсонської області до складу рф 25.09.2022 року (т.1, а.п. 155-157),

- за участі ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , які брали безпосередню участь у проведені т.зв. референдуму на окупованій території Херсонської області 25.09.2022 року, ОСОБА_13 який на власному автомобілі здійснював перевезення ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , а також ОСОБА_10 , власника домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено факт добровільної участі за матеріальну винагороду ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 у проведенні голосування на т.зв. референдумі про приєднання Херсонської області до складу рф 25.09.2022 року (т.1,а.п.176-178).

Суд правомірно вказав, що винуватість ОСОБА_7 підтверджується:

- протоколом огляду від 10.04.2023 року (т.1, а.п.152-154), відповідно до якого оглянуто зареєстрований на російському домені сторінку Інтернет ресурсу «Інтерфакс», яка відкривається за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на якій висвітлюється стаття про результати незаконного референдуму, який проходив на території Херсонської області. Висвітлено повідомлення про результати підрахунку регіональною виборчою комісією 100% протоколів, та що на території Херсонської області 87.05% місцевих жителів проголосували на референдумі за вихід регіону з складу України та приєднання його до російської федерації. У ході огляду оглянуто скриншоти статей де відображені вищезазначені відомості.

- протоколом огляду від 21.04.2023 року з додатком (т.1,а.п.110-117), відповідно до якого офіційний Інтернет ресурс Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України за посиланням «https://www.minre.gov.ua/», де в загальному доступі розміщено наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 26.09.2022 року №217 «Про внесення змін до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року №75».

Оглядом встановлено, що станом на 23.09.2022 року Високопільська селищна територіальна громада Бериславського району Херсонської області, до складу якої входять с. Новомиколаївка та с. Черешневе перебуває в окупації. У ході огляду оглянуто скриншоти статей де відображені вищезазначені відомості. Додатком до протоколу огляду є оптичний диск, на який записано папку із збереженою Інтернет сторінкою публікації,

- протоколом огляду від 21.04.2023 року з додатком (т.1,а.п.125-133), відповідно до якого оглянуто офіційний Інтернет ресурс Офіційного інтернет порталу правової допомоги уряду російської федерації за посиланням «https://publication.pravo.gov.ru», де в загальному доступі розміщено (мовою оригіналу) «Договор между Российской Федерацией и Херсонской областью о принятии в Российскую Федерацию Херсонской области и оброзовании в составе Российской Федерации нового субъекта» від 30.09.2022 року, ратифікований Федеральним законом від 04 жовтня 2022 року №375-ФЗ та набрав чинності 05.10.2022 року, лист МЗС россии від 05.10.2022 року. У ході огляду оглянуто скриншоти статей, де відображені вищезазначені відомості,

- протоколом огляду від 24.04.2023 рокуз додатком (т.1, а.п.118-124), відповідно до якого оглянуто загальнодоступну сторінку Всесвітньої мережі Інтернет ресурс «Українська правда», яка відкривається за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на якій розміщена стаття щодо визнання російською федерацією «незалежності» Запорізької та Херсонської областей під назвою (мовою оригіналу) «Путин подписал указы о признании «независимости» Запорожской и Херсонской областей», датованою 30.09.2022 роком. У ході проведення огляду оглянуто скриншоти статей, де відображені вищезазначені відомості,

- протоколом огляду від 24.04.2023 року з додатком (т.1, а.п.134-142), відповідно до якого оглянуто публікацію інтернет ресурсу «DW» щодо захоплення російськими військовими території Херсонської області за посиланням «https://www.dw.com», де в загальному доступі розміщена стаття під назвою «Російська армія окупувала частину Херсонської області ХОДА», датована 24.02.2022 року. Зміст вказаної публікації наступний: «Російські війська захопили всі державні структури в Генічеському районі, заявили в Херсонській ОДА. Повідомляється про військову техніку в місті Нова Каховка та захоплення Каховської ГЕС. Російська армія станом на другу половину дня в четвер, 24 лютого, окупувала частину Херсонської області України, про це повідомила на «Фейсбук» Херсонська ОДА. За цими даними в Генічеському районі всі державні структури перейшли під контроль агресорів. «Техніка стоїть в самому місті Генічеськ, на околицях блокпости з російськими військами». У Скадовському районі колона військової техніки стоїть у районі Широкого. У Бериславському районі велика колона бронетехніки перетнула Каховську ГЕС та попрямувала в бік Великої Олександрівки. У Херсонському районі населений пункт Олешки під контролем російських військ, військові об`єкти знищені російською авіацією та переправа через річку Дніпро перебуває під контролем окупаційних військ. Херсонська область межує з анексованим Росією Кримом. У ніч на 24 лютого 2022 року президент РФ ОСОБА_25 оголосив про проведення воєнної операції проти України. Російські війська атакували Україну з півночі, сходу та півдня. Україна розірвала дипломатичні відносини з Росією. Президент ОСОБА_26 повідомив, що влада видаватиме зброю всім охочим захищати Україну. В Україні оголошено військовий стан».

У ході огляду оглянуто скриншоти статей, де відображені вищезазначені відомості,

- протоколом огляду від 24.04.2023 року з додатком (т.1,а.п.143-151), відповідно до якого оглянуто загальнодоступний «Telegram» канал тимчасово виконуючого обов`язки губернатора Херсонської області від російсько окупаційної влади ОСОБА_27 за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 », де в загальному доступі розміщено статті під назвою (мовою оригіналу) «Заявление главы Администрации Херсонской области ОСОБА_28 подписании указа о проведении референдума по вхождению Херсонской области в состав Российской Федерации» та «Обращение главы Администрации Херсонской области Президенту Российской Федерации ОСОБА_29 » датовані 20.09.2022 роком, у яких зазначено, що т.зв. референдум про приєднання території Херсонської області до рф буде проведено у період з 23.09.2022 по 27.09.2022 року. У ході проведення огляду оглянуто скриншоти статей, де відображені вищезазначені відомості.

Суд правомірно взяв до уваги висновок судово-психіатричної експертизи від 25.06.2024 року №242/2024 (а.п.219-227, том 1), відповідно до якого ОСОБА_7 у період вчинення протиправних діянь, а саме з 11.09.2022 року до 27.09.2022 року психічними розладами не страждала і не страждала на період часу, що відноситься до інкримінованих їй протиправних дій. На період часу, що відноситься до інкримінованого їй злочину ОСОБА_7 перебувала в стані і перебуває на час проведення експертизи, при якому здатна в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру, не потребує.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в ході судового розгляду не отримано будь-яких доказів на підтвердження того, що обвинувачена здійснюючи дії, що утворюють об`єктивну сторону інкримінованого їй злочину, перебувала під безпосереднім впливом фізичного чи психічного примусу.

Так, фізичний примус - це фізичний уплив на організм особи, що здійснюється без її згоди й у результаті якого їй завдаються больові відчуття чи створюється загроза для її здоров`я або життя, щоб примусити особу вчинити певні злочинні діяння. Фізичний примус полягає в пригніченні волі особи та підкоренні волі суб`єктів, які його застосовують, у сприянні формуванню бажання виконати волю суб`єктів (заподіяти шкоду), щоб припинити больові відчуття. Біль може викликатися різними способами: побоями, впливом на тіло людини вогню, електричного струму, обмеженням можливостей дихати, введенням ін`єкцій тощо.

Вплив фізичного примусу на особу має бути безпосереднім і настільки сильним, що вона втрачає можливість керувати своїми вчинками та заради його припинення вчиняє діяння, яке від неї вимагають.

Під психічним примусом розуміють вплив на волю особи різними способами (мімікою, словами, діями), щоб примусити її скоїти суспільно небезпечне діяння. За психічного примусу особа завжди зберігає свободу вибору, тому кримінальна відповідальність у таких випадках не виключається.

Суд правильно встановив, що ОСОБА_7 добровільно погодилась прийняти участь в організації та проведенні незаконного референдуму ще задовго до його проведення, а в день виборів, обвинувачена безпосередньо, без будь якого примусу від сторонніх осіб, прибула до місця знаходження виборчої дільниці і, отримавши від ОСОБА_9 списки жителів та бюлетені для голосування, разом із ОСОБА_12 добровільно здійснила подворовий обхід території села, пропонуючи мешканцям села прийняти участь в голосуванні.

Суд правильно взяв до уваги, що допитані в суді свідки та сама обвинувачена вказали, що деякі мешканці села в грубій формі відмовлялись приймати участь в голосуванні та відкрито висловлювали своє бажання жити на території України і при цьому випадків застосування фізичного чи психічного примусу до них не зафіксовано, тому твердження апелянта, що обвинувачена не причетна до участі в організації та проведенні незаконного референдуму чи приймала у ньому участь не добровільно, є безпідставними.

Безпідставними є посилання апелянта, що сторона обвинувачення визнала, що після окупації 24.02.2022 року с. Новомиколаївка Бериславського району Херсонської області, представниками збройних формувань рф фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території району та шляхом повсякденного залякування населення, застосовували фізичний і психологічний вплив на окремі категорії суспільства та верств населення, оскільки в обвинувальному акті такі обставини відсутні, тому сам факт перебування с.Новомиколаївка Бериславського району Херсонської області під окупацією не може свідчити про те, що його мешканці, в тому числі і обвинувачена, протягом всієї окупації знаходились під впливом фізичного чи психічного примусу.

Щодо доводів апелянта про визнання недопустимими доказами протоколів проведення слідчих експерементів, у зв`язку з відсутністю понятих під час проведення вказаних слідчих дій, не роз`яснення прав особам які приймали участь в проведенні слідчого експерименту, то вказані обставини були предметом дослідження суду першої інстанції та суд підставно визнав їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Під час проведення слідчих експериментів без участі понятих, слідчий, на виконання вимог ч.7 ст.223 КПК України, застосував безперервний відеозапис ходу проведення даних слідчих дій, а диски з зазначеними відеозаписами долучив до протоколів слідчих експерементів.

Те, що учасникам роз`яснювалися їх права та обов`язки, підтверджуть їхні особисті підписи у відповідній графі протоколів перед проведенням слідчої дії. Окрім того, учасники поставили свої підписи і по завершенні слідчої дії, тим самим підтвердили, що ознайомилися з протоколом слідчої дії та зауважень і доповнень не мають.

Суд правильно зауважив, що під час проведення слідчих експериментів учасники вели себе невимушено, а їхні пояснення дані під час вказаної слідчої дії підтверджуються їхніми показаннями, які вони надали в ході судового розгляду. Також, протоколи слідчих експерементів оцінені судом у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає необґрунтованими і твердження сторони захисту про те, що протокол слідчого експерименту за участю обвинуваченої є недопустимим доказом, бо вказаний доказ був отриманий із її показань, коли обвинувачена перебувала у статусі свідка.

Так, під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_7 виклала ту ж версію подій, яку викладала під час слідчого експерименту. Суд уже зазначав, що якщо свідок або учасник процесу дає суду показання, які співпадають з його показаннями під час досудового розслідування, або посилається на такі показання, то саме по собі посилання суду на такі позасудові показання не є порушенням процесуального закону, оскільки в такому випадку позасудові показання інкорпоруються у показання в суді, тому посилання у вироку на протокол слідчого експерименту не має підстав вважати істотним порушенням кримінального процесуального закону (постанова ВС у справі №442/3434/21 від 14.11.2023).

З огляду на це, на підставі аналізу доказів, детально наведених у вироку, виходячи з конкретних обставин провадження, суд правильно надав юридичну оцінку діям ОСОБА_7 та обґрунтовано кваліфікував її дії за ч.5 ст. 111-1 КК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що з мотивувальної частини вироку слід виключити вказівку суду, що ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 111-1 КК України на посаді секретаря виборчої дільничної комісії №826, оскільки таких доказів стороною обвинувачення суду не представлено.

При цьому, колегія суддів дійшла висновку про участь ОСОБА_7 в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 111-1 КК України.

Так, судом доведено, що ОСОБА_7 , отримавши від т.зв. голови дільничної виборчої комісії ОСОБА_9 списки жителів та бюлетені для голосування, разом з іншими членами виборчої комісії здійснила подворовий обхід території села, пропонуючи мешканцям села прийняти участь в голосуванні, після чого відзвітувала за виконану роботу ОСОБА_30 , повернула скриньку, список та незаповненні бюлетені. Вказане підтверджується протоколами проведених слідчих експериментів, показаннями допитаних в суді свідків та сама обвинувачена підтвердила, що ОСОБА_9 обрала її для забезпечення проведення референдуму у зв`язку з тим, що вона з 1989 до 2003 року була членом виборчих комісій та знала як проводяться вибори, тому посилання апелянта на те, докази підтверджують, що тільки ОСОБА_14 , який при окупації самовільно об`явив себе старостою та ОСОБА_15 , якій привезли з окупаційної адміністрації м. Берислав бюлетені, скриньки, списки виборців були організаторами незаконного референдуму у с. Новомиколаївка, є необґрунтовані.

Обираючи ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65-67 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винної, яка визнала свою вину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, позитивно характеризується за місцем проживання, перебуває на диспансерному обліку в лікаря-психіатра з діагнозом пролонгована депресивна реакція.

При цьому суд взяв до уваги, що кримінальне правопорушення вчинене проти основ національної безпеки України та за наявності обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої їй статті з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та у виборчих комісіях строком на десять років та з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна.

За наведених обставин, суд правомірно вказав про відсутність застосування ст. 69, 75 КК України, враховуючи і відсутність щирого каяття обвинуваченої.

Призначене судом першої інстанції обвинуваченій покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене санкцією ч.5 ст. 111-1 КК України, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, з врахуванням тяжкості злочину, суспільної його небезпечності, встановлених обставин, даних про особу обвинуваченої, передбачених законом критеріїв при призначенні покарання, виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання, яке за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, адекватним характеру вчинених дій і даним про особу обвинуваченої та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Посилання сторони захисту в судовому засіданні на те, що син обвинуваченої перебуває у ЗСУ, то такі не впливають на відповідність призначеного обвинуваченій покарання.

З урахуванням наведеного, не встановлено визначених ст. 415 КПК України підстав для направлення кримінального провадження на новий розгляд до суду першої інстанції, як про це просить апелянт.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 червня 2025 року щодо ОСОБА_7 - змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку суду, що ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 111-1 КК України на посаді секретаря виборчої дільничної комісії №826.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Судді