Провадження №: 1-кс/755/256/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" січня 2026 р.слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003900 від 15.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,

в с т а н о в и л а :

прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчої судді з клопотанням про накладення арешту на нежитлове приміщення (підвал) загальною площею 242 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Миру, 4, із забороною власнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Х.А.О.», , користування та відчуження.

Мотивуючи клопотання, прокурор посилається на те, що Дніпровською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0003900 від 15.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.12.2025 року до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт від старшого о/у ВКП Дніпровського УП ОСОБА_6 про виявлення приміщення за адресою: м. Київ просп. Миру, 4, де невстановленими на даний час особами надаються послуги грального бізнесу (ЄО 91853 від 15.12.2025).

15.12.2025 слідчим слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві було проведено невідкладний обшук в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України нежитлового приміщення (підвал): м. Київ, просп. Миру, 4, на праві власності належить: Товариству з обмеженою відповідальністю «Х.А.О.», .

Під час обшуку виявлено та вилучено: Системний блок комп`ютера Lenovo 45R5131; Системний блок комп`ютера BTC 00582; Системний блок комп`ютера Dell б/н; Системний блок комп`ютера Фуджицу 00144; Системний блок комп`ютера PKS 47107; Системний блок комп`ютера HP; Системний блок комп`ютера Dell 645; Системний блок комп`ютера Dell 845; Системний блок комп`ютера Dell; Системний блок комп`ютера HP 584048; Системний блок комп`ютера Dell; Системний блок комп`ютера Фуджицу; Системний блок комп`ютера HP 375051; Системний блок комп`ютера Фуджицу; Системний блок комп`ютера ThinkCentre; Системний блок комп`ютера Фуджицу X54849; Системний блок комп`ютера HP hap7430; Системний блок комп`ютера HP; Системний блок комп`ютера HKC; Системний блок комп`ютера Hento 61010246; Системний блок комп`ютера HP; Системний блок комп`ютера Impreso 688529; Системний блок комп`ютера Фуджицу qk5v, які опечатані наліпками з NPU2282734 по NPU22822756.

Монітори: Монітор Філіпс 4 шт.; Монітор Асус 2 шт.; Монітор Самсунг 5 шт.; Монітор Хейс 1 шт.; Монітор LG 2 шт.; Монітор Асер 4 шт.; Монітор В`юсонік 1 шт.; Монітор Фаундер 1 шт.; Монітор Ейзо 1 шт.; Монітор Леново 1 шт., які опечатані наліпками з NPU2282757 по NPU22822778.

Комп`ютерні миші у кількості 22 шт. та клавіатури у кількості 22 шт. поміщені до пакету та опечатані наліпкою NPU22822785.; Оптичні провода та з`єднувачі поміщені до пакету та опечатані наліпкою NPU22822786; Гральні стільці у кількості 14 шт. опечатані наліпками з NPU22822788 по NPU22822802; Гральні столи у кількості 19 шт. опечатані наліпками з NPU22822803 по NPU22822822; Телевізор LG 605TGUSOM150 опечатано наліпкою NPU22822779; Мікрохвильова піч RZTK опечатано наліпкою NPU22822780; Кавова машина TREVI опечатано наліпкою NPU22822781; Мобільний телефон Tecno золотого кольору опечатано наліпкою NPU22822783; Мобільний телефон Tecno чорного кольору опечатано наліпкою NPU22822782; Мобільний телефон Самсунг чорного кольору опечатано наліпкою NPU22822784; Мобільні упаковки від сім карток Київстар та Лайф опечатано наліпкою NPU22822787; Ключ від вхідних дверей поміщено до спец пакету NPU5083856;

16.09.2025 вилучені предмети визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Також під час проведення моніторингу сайту «Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей» https://www.gc.gov.ua/ua/Reiestry.html встановлено відсутність адреси розташування підпільного грального закладу, а саме: м. Київ, пр. Миру, 4, в офіційних реєстрах, щодо наявності у суб`єктів господарювання права на провадження діяльності з організації та проведення азартних ігор за вказаною адресою.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приміщення за адресою: м. Київ, пр. Миру, 4, на праві власності належить: Товариству з обмеженою відповідальністю «Х.А.О.», .

Відповідно до копії договіру оренди приміщення (підвального типу) № 11/1 від 01.06.2025 - предмет договору нежитлове приміщення (підвал) 242 кв.м.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до постанови від 17.12.2025 нежитлове приміщення (підвал), площею 242 кв.м., за адресою: м. Київ, пр. Миру, 4, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищезазначені обставини, встановлені під час досудового розслідування, зважаючи на те, що в приміщенні, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 1Г, під час проведення огляду та обшуків було виявлено та вилучено, зокрема, комп`ютерну техніку, яка використовувалась під час гри в азартні ігри, як доказів фактів проведення в зазначеному приміщенні азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону, зазначене приміщення продовжують протиправно використовувати невстановлені особи для проведення в ньому азартних ігор.

Зважаючи на вищевикладене, приміщення розташоване за адресою: м. Київ, пр. Миру, 4, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме: є знаряддям вчинення кримінального правопорушення за допомогою якого системно організовуються та проводяться азартні ігри без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності. Крім того, наявні підстави вважати, що права на вказане приміщення набуті кримінально протиправним шляхом та отримані особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення пов`язаного з організацією та проведенням азартних ігор.

Таким чином, з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, для досягнення дієвості цього кримінального провадження, з метою забезпечення уникнення ризиків подальшого використання вказаного майна у злочинних цілях, недопущення його відчуження, збереження речового доказу, необхідно, застосувати захід забезпечення кримінального провадження, передбачений ст. 170 КПК України, тобто накладення арешту на приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 71Г, із забороною користування та відчуження.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав у ньому наведених та просив задовольнити, щодо розгляду клопотання без аудіо, відео фіксації не заперечував.

Власник майна ТОВ «Х.А.О» у судове засідання не з`явився, причини неявки та їх поважність не повідомив.

Слідча суддя, ознайомившись з клопотанням, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої вказаної статті КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.

Постановою слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 16.12.2025, нежитлове приміщення (підвал) загальною площею 242 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Миру, 4, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0003900.

У судовому засіданні слідчою суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна, а також враховуючи необхідність збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, тому підлягає задоволенню.

Стаття 41 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності і право приватної власності є непорушним.

Аналогічні гарантії захисту права власності містяться у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, згідно якого ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

У своєму рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява № 19336/04 п. 168, Європейський суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. The United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Найменш обтяжливим способом арешту майна за даних обставин є заборона користування та відчуження нежитлового приміщення.

Взявши до уваги вищевикладене, кваліфікацію кримінального правопорушення за фактами вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :

клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003900 від 15.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення (підвал) загальною площею 242 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Миру, 4, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Х.А.О.», , шляхом заборони користування та відчуження.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя: ОСОБА_5