"17" грудня 2025 р. Справа № 366/3435/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

17 грудня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_7 ,

представників потерпілої адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_10 ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_13 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Вишгороді

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

встановив:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000157 за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 149, ч. 4 ст. 153, ч. 6 ст. 152, ч. 4 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 149, ч. 4 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301, ч. 5 ст. 27, ч. 6 ст. 152, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 153 КК України.

Прокурор ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про продовження щодо обвинувачених запобіжних заходів. Обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, посилаючись на те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушеннях, у тому числі проти статевої свободи та недоторканості малолітньої особи та наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та виключають можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів. Обвинуваченій ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що вона обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушеннях, у тому числі проти статевої свободи та недоторканості малолітньої особи та продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та виключають можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання про продовження щодо обвинувачених запобіжних заходів.

Законний представник потерпілої ОСОБА_7 підтримала клопотання прокурора.

Представники потерпілої адвокат ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_9 підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачена ОСОБА_10 просила змінити цілодобовий домашній арешт на нічний, оскільки бажає працювати, щоб мати можливість допомагати утримувати дітей, які проживають з бабусею.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 заперечив проти клопотання у виді цілодобового домашнього арешту, просив врахувати, що обвинувачена визнає вину, характеризується позитивно, працює, не переховується, не перешкоджає слідству, просить змінити запобіжний захід домашній арешт в певний час доби, надати можливість працювати.

Обвинувачений ОСОБА_12 заперечив проти клопотання, просив змінити на домашній арешт за місцем постійного місця проживання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_13 просив суд змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме домашній арешт.

Суд, заслухавши думку прокурорів, законного представника потерпілої, представників потерпілої, обвинувачених та їх захисників, дійшов наступного.

Заявлені прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу відповідають вимогам КПК України, вручені обвинуваченим та їх захисникам.

Ухвалою слідчого судді від 29.04.2025 щодо обвинуваченого ОСОБА_12 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, який продовжувався до 26.12.2025 року включно.

Ухвалою слідчого судді від 29.04.2025 щодо обвинуваченої ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, який продовжувався до 29.10.2025 року включно. Ухвалою слідчого судді від 28.10.2025 щодо обвинуваченої ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження (п.9 ч.2 ст.131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 194 КПК України підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження визначено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, може бути обраний до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Щодо клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_12 у виді тримання під вартою.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження та оцінивши наведені сторонами доводи, дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Так, суд вважає доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки особлива тяжкість та характер інкримінованого обвинуваченому злочину, а також суворість можливого покарання в сукупності свідчать про наявність обґрунтованих підстав вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду та кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що потерпіла та свідки у даному кримінальному провадженні судом ще не допитані, а встановлений КПК України порядок безпосереднього дослідження доказів у судовому засіданні створює реальну можливість незаконного впливу обвинуваченого на них.

Крім того, суд вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, оскільки обвинувачений неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення щодо потерпілої, що в сукупності свідчить про наявність ризику вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Під час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є реальними, стійкими та такими, що тривають, і які на даний час не зменшилися та не зникли.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 149, ч. 4 ст. 153, ч. 6 ст. 152, ч. 4 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301 КК України, за які законом передбачене покарання до довічного позбавлення волі.

ОСОБА_12 раніше не судимий до статті 89 КК України, за місцем проживання характеризується задовільно, виключений з військового обліку у зв`язку з вчиненням тяжких злочинів, стійких соціальних зв`язків не має, офіційно не працевлаштований, офіційних джерел доходу не має, дітей та інших осіб на утриманні не має.

Прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Наведені судом ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Враховуючи викладене, суд вважає клопотання прокурора задовольнити та продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 строком на 60 діб. Враховуючи, що злочин, передбачений у якому обвинувачується ОСОБА_12 , вчинений із застосуванням насильства, суд вважає, що встановлювати розмір застави є недоцільним.

Щодо клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_10 у виді цілодобового домашнього арешту.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що обвинувачена обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічного позбавлення волі, а отже, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання, може з метою уникнення кримінальної відповідальності переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що обвинувачена є рідною матір`ю малолітньої потерпілої, яка перебуває у повній психологічній та емоційній залежності від неї, що створює реальну можливість незаконного впливу на потерпілу, показання якої мають істотне значення для кримінального провадження.

Під час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є реальними, стійкими та такими, що тривають, і які на даний час не зменшилися та не зникли.

ОСОБА_10 раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, за місцем проживання, місцем роботи характеризується позитивно, має постійне зареєстроване місце проживання, має постійне місце роботи, має двох неповнолітніх дітей.

Прокурором доведено, що наведені ризики є реальними та тривають. Водночас суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_10 раніше не судима, проживає за зареєстрованим місцем проживання, має постійне місце роботи, позитивну характеристику та неповнолітніх дітей, які потребують матеріального забезпечення, і за весь час цілодобового домашнього арешту не порушувала його умов та покладених обов`язків.

Продовження цілодобового домашнього арешту обмежує можливість обвинуваченої працювати та забезпечувати дітей.

Ураховуючи це, суд вважає можливим змінити запобіжний захід на домашній арешт у певний час доби, що забезпечить баланс між виконанням процесуальних обов`язків та потребами сім`ї.

Керуючись ст.ст. 314-316, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_12 про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів до 14 лютого 2026 року включно.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_10 задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин строком на два місяці до 14 лютого 2026 року включно.

Заборонити ОСОБА_10 з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , окрім розумного фактичного часу необхідного для надання невідкладної медичної допомоги в закладах охорони здоров`я та в інших невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя чи здоров`я в умовах воєнного стану.

Покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до Вишгородського районного суду Київської області за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Вишгородське РУП ГУНП в Київській області.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою тримання може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляції безпосередньо до Київського апеляційного суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 22 грудня 2025 року о 12 годині 50 хвилин.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3