Справа № 439/1678/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2419/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 29 серпня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 ,-

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

даною ухвалою, застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк два місяці до 28 жовтня 2025 року включно.

Заборонено підозрюваному ОСОБА_7 цілодобово залишати (крім випадків необхідності отримання медичної допомоги та розумного фактичного часу, необхідного для прибуття за викликом до слідчого, прокурора, суду і часу перебування в слідчого, прокурора, суді) місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ).

ОСОБА_7 звільнено з-під варти, зобов`язавши невідкладно прибути до місця свого проживання.

Роз`яснено підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покладено на Золочівський РВП ГУНП у Львівської області.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема, вказав, що враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, наявність ризиків того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, проте, прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти цим ризикам та що тримання підозрюваного під вартою є виправданим, а відтак встановлені під час розгляду клопотання обставини, відомості про особу ОСОБА_7 свідчать про те, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На вказану ухвалу прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 29.08.2025 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, терміном на 2 місяці, до 28.10.2025. Ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19», терміном на 60 діб, із можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян - 242 240 гривень.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , на строк 2 місяці наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України: не відлучатися за межі місця свого фактичного проживання, а саме селище Олесько Золочівського району Львівської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; з`являтися за викликом до суду, слідчого судді, прокурора та/або слідчого за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; не спілкуватись із свідком по даному кримінальному провадженню ОСОБА_9 , без дозволу слідчого судді, суду, прокурора та/або слідчого

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвала слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 29.08.2025 підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Зауважує, що при оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України та звернення з клопотанням до суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, сторона обвинувачення прийшла до висновків, що: наявні докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_7 , у вчиненні тяжкого злочину є вагомими, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винуватим ОСОБА_7 , йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років; вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 , дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування.

Стверджує, що підставою для застосування щодо ОСОБА_7 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою стали обґрунтована підозра останнього у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наголошує, що жодний із менш суворих запобіжних заходів, а саме: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт - не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Вважає, що єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судове засідання підозрюваний ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи не з`явився.

Враховуючи стислі строки регламентовані ч. 2 ст. 422 КПК України колегія суддів вважає, що у відповідності до ч. 4 ст. 405 КПК України дана обставина не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку захисника, який заперечив проти апеляційної скарги, вважаючи рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії» зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно положень ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Так, розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував дані підозрюваного, також те, що повідомлена ОСОБА_7 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, не може вважатись не обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування є на даний час досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_7 , до кримінального правопорушення, що йому інкримінуються.

З огляду на наведене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про обрання до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, в апеляційному суді встановлено, що з часу обрання підозрюваному запобіжного заходу, останній жодних дій про які вказує прокурор не вчинив та стороною обвинувачення не подано достатніх доказів, які давали б підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливості запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді, щодо того, що враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, також наявність ризиків того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, відтак запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, натомість прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти цим ризикам та що тримання підозрюваного під вартою є виправданим.

Колегія суддів вважає, що застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, і забезпечить як право підозрюваного на свободу, так і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, тому колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 29 серпня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4