Провадження № 11-сс/4808/360/25
Категорія ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що порушує її права.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що слідчий суддя допустив упередженість та вийшов за межі предмета розгляду. Зокрема, замість перевірки бездіяльності органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей до ЄРДР, слідчий суддя дав оцінку її особистим сімейним обставинам. Така оцінка фактично спотворює суть її заяви про кримінальне правопорушення, яка стосувалась конкретних кримінальних правопорушень (шахрайство, порушення недоторканості приватного життя, зловживання службовим становищем), а також фактично схвалює протиправні дії ОСОБА_8 , що є проявом приниження її як заявника, оскільки зводить її скаргу до особистих неприязних мотивів, а не до вчинення відповідних кримінальних правопорушень ОСОБА_8 .

Крім того, слідчий суддя, постановляючи відповідну ухвалу, проігнорував важливі обставини, які підтверджують уразливий стан її сім`ї, не звернув увагу на те, що її чоловік ОСОБА_9 є військовослужбовцем, який вже понад три роки перебуває на фронті та захищає Україну. За час служби він отримав не одну контузію та інші травми, що безпосередньо вплинуло на його фізичний і психологічний стан, зробило його більш уразливим для стороннього впливу, чим і користується ОСОБА_8 . Водночас, ОСОБА_8 є психологом за професією, а отже володіє спеціальними знаннями, які дозволяють впливати на психіку та маніпулювати емоційним станом її чоловіка, тиснувши на нього психологічно та вводячи в оману, схиляючи його до певних дій у власних цілях, таких, наприклад, як оплата її кредиту на авто, подорожей, забезпечення її та її дітей. Також просить взяти до уваги, що в компанії, де працює ОСОБА_8 , вже були аналогічні випадки такого втручання та впливу на людей саме цією особою.

Вказує, що її заява неправомірно була зареєстрована органом поліції як звернення громадян, а не як заява про злочин, відповідно до ст. 214 КПК України. Таким чином, поліція фактично ухилилася від виконання своїх обов`язків, передбачених КПК України, що унеможливило належне внесення відомостей до ЄРДР і початок досудового розслідування. Бездіяльність правоохоронного органу вбачається також в тому, що їй, як заявнику, не було повідомлено про результати розгляду її заяви.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, про поважні причини неприбуття не повідомив, заяв про розгляд провадження за його участю та про відкладення розгляду до суду апеляційної інстанції не надходило.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 не заперечувала щодо розгляду апеляційної скарги за відсутності прокурора, просила задовольнити вимоги апеляційної скарги.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим проведення судового розгляду за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_7 , обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами перевірки законності і обґрунтованості рішень, дій чи бездіяльності слідчого має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні, поряд з іншим, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_7 02 липня 2025 року звернулася до начальника ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 364 КК України.

За змістом листа ГУНП в Івано-Франківській області № від 30.07.2025 року, звернення ОСОБА_7 від 02.07.2025 року скеровано для організації розгляду та прийняття рішення до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області.

Івано-Франківським РУП ГУНП в Івано-Франківській області за результатами розгляду заяви ОСОБА_7 надано письмову відповідь за № від 14.07.2025 року про те, що у зверненні відсутні відомості, які згідно з вимогами ст. 214 КПК України є достатніми для свідчення про вчинення саме кримінального правопорушення, перевірку проведено відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян».

ОСОБА_7 , в порядку ст. 303 КПК України, оскаржила бездіяльність Івано-Франківського РУП ГУНП щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що в заяві про кримінальне правопорушення, як і в скарзі слідчому судді, заявницею не наведено вагомих обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а тому зміст заяви не відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України.

Колегія суддів звертає увагу, що за змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, чинні процесуальні норми законодавства не передбачають для слідчого чи прокурора іншої альтернативи, ніж невідкладне внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за умови, що повідомлення про злочин містить достатні дані про вчинене правопорушення.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 5 ст. 214 КПК України та Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, яке затверджено наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 року №298, яким визначено порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, до вказаного реєстру вноситься не тільки інформація про час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення та прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника, а також вноситься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та зазначається попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, не можуть бути внесені до ЄРДР відомості, які не містять даних про вчинення кримінального правопорушення та не дають можливості здійснити попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, необхідно прийти до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Згідно ч.1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Повідомлення про вчинення правопорушення обов`язково повинно містити інформацію про ознаки об`єктивної сторони правопорушення, які встановлені кримінальним законом та які дозволяють прийти до висновку, що дії або бездіяльність певної особи дійсно свідчать про можливе вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів неодноразово зазначала у своїх рішеннях, що повідомлення про злочин повинно мати посилання на реальні події, не містити характер припущення та не порушувати право інших осіб на захист своїх інтересів від безпідставного звинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, до якого вони явно не причетні.

Особа, яка повідомляє про вчинення правопорушення повинна відповідально ставитись до викладення обставин вказаного правопорушення, оскільки несе відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення правопорушення, а тому зобов`язана викласти відомі їй обставини вчиненого правопорушення, уникаючи зазначення даних, які мають вірогідний характер та посилання на певні припущення.

Колегія суддів, виходячи із принципу правової визначеності, який є складовою верховенства права, звертає увагу, що не підлягають реєстрації заяви про вчинене кримінальне правопорушення, які містять посилання на обставини, що явно не відповідають дійсності, які носять вірогідний характер та засновані на припущеннях, або які не містять достатньої інформації щодо обставин вчиненого правопорушення, яка дозволяє конкретизувати об`єктивну сторону вчиненого правопорушення та встановити відповідну правову кваліфікацію.

Детальний аналіз змісту заяви ОСОБА_7 свідчить про відсутність даних, які дозволяли виявити наявність ознак кримінальних правопорушень та прийти до висновку про необхідність внесення відомостей до ЄРДР за вказаною нею правовою кваліфікацією.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5