В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003325 від 24.09.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Росії, м. Грозний, громадянина Росії, із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого востаннє вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06.01.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 23.09.2024 року, приблизно о 05 годині 30 хвилин, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами), згідного якого з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року по теперішній час в Україні діє воєнний стан. Так, ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , помітив велосипед чорно-жовтого кольору, марки DISCOVERYQUBE AM DD, номер рами НОМЕР_1 , який зберігався на першому поверсі, який не був зафіксований запираючими пристроями, та який належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів з метою власного протиправного збагачення в умовах воєнного стану, а саме велосипеду, що належить потерпілій ОСОБА_5 , та який знаходився в місці загального користування на першому поверсі вищевказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна з корисливих мотивів в умовах воєнного стану, з метою власного протиправного збагачення, впевнившись що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії є непомітними для інших осіб, ОСОБА_4 взяв велосипед чорно-жовтого кольору, марки DISCOVERYQUBE AM DD, номер рами НОМЕР_1 , що належить потерпілій ОСОБА_5 та направився до виходу з будинку, тим самим вчинив його таємне викрадення.

Після чого, ОСОБА_4 із викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3480 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану.

Так, під час судового розгляду прокурором було змінено обвинувачення, оскільки виникла необхідність змінити пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України, без зміни правової кваліфікації, в частині виключення кваліфікуючої ознаки, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, яка охоплюється кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме «повторність».

Мотиви прийнятого рішення про необхідність зміни обвинувачення в частині виключення вказаної кваліфікуючої ознаки кримінального правопорушення полягають у наступному.

Так, під час судового розгляду досліджено письмові докази, якими характеризується обвинувачений ОСОБА_4 , а також здійснено моніторинг Єдиного реєстру судових рішень, після чого було встановлено, що ухвалою Київського апеляційного суду від 27.11.2024 року (тобто вже після скерування обвинувального акту по кримінальному провадженню №0003325 від 24.09.2024 року до суду) вирок Деснянського районного суду м. Києва скасовано, кримінальне провадження №0001120 від 01.04.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 КК України повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято, а також після відбуття покарання за вчинення кримінального проступку.

Таким чином, така кваліфікуюча ознака кримінального правопорушення, як «повторність» підлягає виключенню з обсягу обвинувачення.

У зв`язку з цим, відповідно до ст. 337, 338, 341 КПК України, необхідно змінити обвинувачення у кримінальному провадженні за № 0003325 від 24.09.2024 року відносно ОСОБА_4 та викласти в наступній редакції, а саме: ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 23.09.2024 року, приблизно о 05 годині 30 хвилин, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами), згідного якого з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року по теперішній час в Україні діє воєнний стан. Так, ОСОБА_4 перебував за адресою: м. Київ, вул. Регенераторна, 4, корпус 16, під`їзд 3, помітив велосипед чорно-жовтого кольору, марки DISCOVERYQUBE AM DD, номер рами НОМЕР_1 , який зберігався на першому поверсі, який не був зафіксований запираючими пристроями, який належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, в умовах воєнного стану, а саме велосипеду, що належить потерпілій ОСОБА_5 , та який знаходився в місці загального користування, на першому поверсі вищевказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою власного протиправного збагачення, впевнившись що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії є непомітними для інших осіб, ОСОБА_4 взяв велосипед чорно-жовтого кольору, марки DISCOVERYQUBE AM DD, номер рами НОМЕР_1 , що належить потерпілій ОСОБА_5 та направився до виходу з будинку, тим самим вчинив таємне викрадення.

Після чого, ОСОБА_4 із викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 3480 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 4 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, щиро каявся у скоєному, розуміє, що вчинив погано, підтвердив всі обставини викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності, та показав, що 23.09.2024 року, у вечірній час доби перебував разом з товаришем за адресою АДРЕСА_2 на території «Комфорт Тауна», де в коридорі загального користування побачив велосипед, який стояв не пристебнутий. Зокрема, зазначив, що наміру вкрасти велосипед у нього не було, однак, побачив, що двері під`їзду були відкриті, тому оскільки перебував у скрутному матеріальному становищі вирішив вкрасти велосипед, товаришу сказав щоб він пішов, а сам сів на велосипед та поїхав. Наступного дня він здав велосипед до ломбарду, на отримані кошти придбав одяг та їжу.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Крім цього, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06.01.2025 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік .

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Враховуючи, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення до постановлення попереднього вироку Дніпровського районного суду м.Києва від 06 січня 2025 року, яким визнано ОСОБА_4 винуватим у вичиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, тому остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за правилами ст. 70 ч. 4 КК України, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06 січня 2025 року, більш суворим, що призначається цим вироком.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати вирішено відповідно до ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням положень ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06.01.2025 року, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-24/60720-ТВ від 18.10.2024 року у сумі 1989 гривень 75 копійок.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме велосипед чорно-жовтого кольору, марки DISCOVERYQUBE AM DD, номер рами НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне збереження під розписку потерпілій ОСОБА_5 - залишити у її власності.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Головуючий суддя: