Справа № 201/1785/26
Провадження № 1-кс/201/467/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року м. Дніпро

Слідча суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000783 від 01 серпня 2025 року, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000783 від 01 серпня 2025 року, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, з метою забезпечення конфіскації майна, яке належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як виду покарання та запобігання можливості володіння, відчуження, розпорядження та користування, а саме на:

- житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 19185195, загальна площа (кв.м): 130,1, житлова площа (кв.м): 77,4, адреса нерухомого майна АДРЕСА_1 , частка власності 3/5.

- квартиру, загальна площа (кв.м): 40,4, житлова площа (кв.м): 26,0, дата реєстрації в КП «БТІ» 22.05.1997 р., номер запису 7206 у реєстровій книзі 6а, адреса нерухомого майна АДРЕСА_2 .

В обґрунтуванні клопотання прокурор зазначила, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000783 від 01 серпня 2025 року, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , використовуючи месенджер «Telegram», зареєстрований під нікнеймом ОСОБА_5 , починаючи з 22 травня 2025 року, перебуваючи у місті Слов`янськ Донецької області, в ході спілкування в мобільному застосунку «Telegram» з представником іноземної держави співробітником ФСБ РФ «АВВ» під нікнеймом « ОСОБА_6 », використовуючи чат-бот під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », надав останньому добровільну згоду на надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом збору та передачі останньому інформації про місця дислокації військової техніки та особового складу підрозділів ЗСУ та інших Сил оборони України на території м. Слов`янськ Донецької області.

При цьому ОСОБА_4 усвідомлював, що поширена ним інформація отримується представниками спеціальних служб/військовими формуваннями держави-агресора РФ, та використовується ними для проведення підривної діяльності проти України з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

15 січня 2026 року громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, на підставі ст. ст. 208, 615 КПК України.

Того ж дня, громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці: наданні представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано право власності на:

-житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 19185195, загальна площа (кв.м): 130,1, житлова площа (кв.м): 77,4, адреса нерухомого майна Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Карпінського, будинок 33, частка власності 3/5.

Відповідно до інформації Відділу зберігання інвентаризаційних справ об`єктів нерухомого майна Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить:

- квартира, загальна площа (кв.м): 40,4, житлова площа (кв.м): 26,0, дата реєстрації в КП «БТІ» 22.05.1997 р., номер запису 7206 у реєстровій книзі 6а, адреса нерухомого майна АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, прокурор просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судове засідання для розгляду клопотання не з`явилася, про час та місце його розгляду повідомлена належним чином, просила в клопотанні провести розгляд без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі, неприбуття прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного та його захисника.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 січня 2026 року ОСОБА_4 та його захиснику адвокату ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Санкція злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (№ інформаційної довідки 463229306), підозрюваному ОСОБА_4 на праві приватної власності належить:

- житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 19185195, загальна площа (кв.м): 130,1, житлова площа (кв.м): 77,4, адреса нерухомого майна Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Карпінського, будинок 33, частка власності 3/5.

Також встановлено, що згідно з інформацією Відділу зберігання інвентаризаційних справ об`єктів нерухомого майна Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області ОСОБА_4 на праві власності належить:

- квартира, загальна площа (кв.м): 40,4, житлова площа (кв.м): 26,0, дата реєстрації в КП «БТІ» 22.05.1997 р., номер запису 7206 у реєстровій книзі 6а, адреса нерухомого майна АДРЕСА_2 .

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження доказів, забезпечення спеціальної конфіскації майна та забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до вимог ч. 3, 4, 5 ст. 170 КПК України, у випадках, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладаєтьсяна майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, або на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 1-3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені обставини підозри ОСОБА_4 , могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, санкція якого передбачає у тому числі конфіскацію майна.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_4 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлено, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор, знаходиться у власності підозрюваного, а тому існує обґрунтований ризик його відчуження задля запобігання можливої конфіскації у разі в майбутньому доведеності висунутого обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус, як накладення арешту на вказане майно, що належить підозрюваному та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

А тому клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000783 від 01 серпня 2025 року, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_4 , 17 листопада 1957 року, а саме на:

- житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 19185195, загальна площа (кв.м): 130,1, житлова площа (кв.м): 77,4, адреса нерухомого майна АДРЕСА_1 , частка власності 3/5.

- квартиру, загальна площа (кв.м): 40,4, житлова площа (кв.м): 26,0, дата реєстрації в КП «БТІ» 22.05.1997 р., номер запису 7206 у реєстровій книзі 6а, адреса нерухомого майна АДРЕСА_2 .

Заборонити розпорядження, користування та відчуження вищевказаним майном на час досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1