Номер провадження: 11-кп/819/271/26 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Справа № 650/1187/24 Доповідач ОСОБА_2
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/1187/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2026 м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16.12.2025, якою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Васильківського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.115 КК України,

продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13.02.2026 включно.

в с т а н о в и в:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003371, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.12.2025 задоволено клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 до 13.02.2026 включно.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16.12.2025 скасувати та скасувати запобіжний захід для проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Стверджує, що ризики, зазначені прокурором, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Вважає, що він може проходити далі військову службу та буде перебувати під наглядом командування військової частини, що гарантує виконання ним процесуальних обов`язків.

Крім того, апелянт зазначає про неналежний розгляд його клопотання про можливість скасування обраного йому запобіжного заходу для проходження військової служби.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про час розгляду справи шляхом надіслання повідомлень.

Клопотання про обов`язкову участь прокурора в апеляційному розгляді від нього до суду не надходило, а тому відповідно до ч.4 ст.401 КПК України його участь не є обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Положеннями ст.331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Указані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не завершений, а тому суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Ухвалюючи рішення про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце, на сьогодні не припинили існувати і не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду.

Ухвалюючи рішення про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце, на сьогодні не припинили існувати і не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри визначено на стадії досудового розслідування.

Перевіркою матеріалів установлено, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання.

Водночас, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, вчиненого у умовах воєнного стану та під час проходження військової служби, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, наслідком якого стала смерть людини.

Також суд врахував, що ОСОБА_7 має реєстрацію та постійне місце проживання, яке знаходиться поза межами м. Херсона, відомості про його сімейний стан та соціальні зв`язки відсутні.

Що ж стосується питання існування заявлених прокурором ризиків можливої неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 , то як правильно зазначив суд першої інстанції, вказані ризики на сьогодні є реальними та не зменшилися.

Надаючи оцінку можливості у обвинуваченого ОСОБА_7 переховуватися від суду, апеляційний суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що він з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

В контексті даного питання апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ, згідно з якою Суд звертає увагу, що тяжкість покарання, якому може бути підданий обвинувачений, є суттєвим елементом, що може вказувати на існування вказаного ризику, адже суворість можливого покарання може спонукати особу до втечі. В той же час, для того щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: відомості про особу обвинуваченого, його характеристику як члена суспільства, наявність місця проживання, професії, прибутку, сімейних зв`язків, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Існування ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду обумовлене в тому числі тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення, адже за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від 7 до 15 років.

На думку суду, вказана обставина у поєднанні із відомостями про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , в тому числі наявність реєстрації та постійного місця проживання поза межами м. Херсон та Херсонської області, відсутність належних даних про соціальні зв`язки обвинуваченого, свідчить про існування ризику переховування обвинуваченого від суду, адже тяжкість імовірного покарання може спонукати обвинуваченого до здійснення відповідних дій.

Ризик незаконного впливу на свідків зберігається до отримання показань вказаних осіб безпосередньо судом під час розгляду справи по суті, а тому не виключена ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_7 , не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_7 кримінальне правопорушення та обставини його вчинення пов`язані з проходженням військової служби в умовах воєнного стану, тому, перебуваючи на волі, в умовах триваючої збройної агресії російської федерації проти України, існує ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Отже, подальше існування наведених ризиків виправдовує необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому наведеним ризикам неможливо запобігти шляхом зміни на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Зазначені обставини, на думку колегії суддів, свідчать про необхідність продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 та неможливість застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав і інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Що ж до посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на неналежний розгляд судом його клопотання про скасування запобіжного заходу для проходження ним військової служби за призовом під час мобілізації, відповідно до вимог ст.616 КПК України, то колегія суддів зазначає про наступне.

Відповідно до вимог ст.616 КПК України, клопотання про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу або зміна запобіжного заходу з інших підстав, подається обвинуваченим прокурору, який має право звернутися з відповідним клопотанням до суду.

Тобто, відповідно до вимог вищевказаної статі підозрюваний (обвинувачений) має право звернутися з відповідним клопотанням не до суду, а до прокурора з метою звернення саме останнього з таким клопотання до суду, зважаючи на що судом і не було предметом розгляду відповідне усне клопотання обвинуваченого.

Інші обставини, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, були відомі суду першої інстанції на час розгляду клопотання та цілком враховані при прийнятті відповідного процесуального рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, в тому числі, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений, при розгляді клопотання, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 належить залишити без задоволення.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16.12.2025 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо нього до 13.02.2026 включно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4