УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника власника майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000515, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000515, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України, під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000515 від 24.04.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Так, у ході проведення досудового розслідування встановлено будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично використовує ОСОБА_5 у своїй протиправній діяльності та є власником зазначеного будинку, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

У подальшому, під час досудового розслідування на підставі зібраних матеріалів отримано ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.10.2025 року, на підставі якої 04.11.2025 року у зазначеному приміщенні проведено обшук.

За результатами даного обшуку виявлено та вилучено паспорт громадянина рф ОСОБА_6 , паспорт громадянина рф ОСОБА_7 - 2 шт., жорсткий диск Seagate s/n: 6VPKD5SC, аркуш паперу з чорновими записами, копія «Свидетельства о смерти» на 1 арк.; блокнот чорного кольору, у якому виконані рукописні написи; грошові кошти у сумі 146 000 (сто сорок шість тисяч) доларів США, з яких купюри номіналом 100 (сто) доларів США 1448 (тисячу чотириста сорок вісім) купюр та номіналом 50 (п`ятдесят) доларів США 24 (двадцять чотири) купюри та грошові кошти у сумі 28000 (двадцять вісім тисяч) євро купюрами 100 (сто) в кількості 280 (двісті вісімдесят) штук; флеш-накопичувач типу «Ladger» з карткою «паролі» до нього.

Під час зазначеного обшуку встановлено, що вказані предмети містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, вилучені грошові кошти мають ознаки походження в результаті здійснення протиправної діяльності.

04.11.2025 року постановою слідчого у даному кримінальному провадженні зазначене майно, яке виявлено та вилучено в ході вказаного обшуку визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, оскільки воно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а також містить сліди вчинення протиправної діяльності та відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі наведеного та враховуючи, що вилучене майно має статус речового доказу у кримінальному провадженні, з метою його належного збереження прокурор просить накласти арешт на майно, яке являється предметом розгляду даного клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити на підставі наведених у ньому доводів. Крім того, зауважив, що вилучене під час обшуку майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим виникла необхідність в накладенні арешту з метою їх збереження.

Представник власника майна ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала щодо даного клопотання та просила відмовити у задоволенні. Крім того, адвокатом долучено письмові заперечення, зі змісту яких вбачається, що вилучене майно не має відношення до злочинної діяльності, яка розслідується в межах кримінального провадження, та не було отримане злочинним шляхом.

Вислухавши доводи учасників, дослідивши клопотання, додані до нього матеріали кримінального провадження, а також долучені письмові заперечення, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України, під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000515 від 24.04.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

04.11.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.10.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук, за результатами якого виявлено та вилучено паспорт громадянина рф ОСОБА_6 , паспорт громадянина рф ОСОБА_7 - 2 шт., жорсткий диск Seagate s/n: 6VPKD5SC, аркуш паперу з чорновими записами, копія «Свидетельства о смерти» на 1 арк.; блокнот чорного кольору, у якому виконані рукописні написи; грошові кошти у сумі 146 000 (сто сорок шість тисяч) доларів США, з яких купюри номіналом 100 (сто) доларів США 1448 (тисячу чотириста сорок вісім) купюр та номіналом 50 (п`ятдесят) доларів США 24 (двадцять чотири) купюри та грошові кошти у сумі 28000 (двадцять вісім тисяч) євро купюрами 100 (сто) в кількості 280 (двісті вісімдесят) штук; флеш-накопичувач типу «Ladger» з карткою «паролі» до нього.

04.11.2025 року постановою слідчого у даному кримінальному провадженні зазначене майно, яке виявлено та вилучено в ході вказаного обшуку, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за обставинами вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження вилученого майна, яке відповідає ознакам речових доказів згідно ст. 98 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вказаного майна з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, передачі чи відчуження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Крім того, слідчим суддею враховано, що постановою слідчого від 05.11.2025 року призначено комп`ютерно-технічну експертизу жорсткого диску Seagate s/n: 6VPKD5SC та флеш-накопичувача типу «Ladger».

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна. Тож, підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 98, 131-132, 170-173, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: паспорт громадянина рф ОСОБА_6 , паспорт громадянина рф ОСОБА_7 - 2 шт., жорсткий диск Seagate s/n: 6VPKD5SC, аркуш паперу з чорновими записами, копія «Свидетельства о смерти» на 1 арк.; блокнот чорного кольору, у якому виконані рукописні написи; грошові кошти у сумі 146 000 (сто сорок шість тисяч) доларів США, з яких купюри номіналом 100 (сто) доларів США 1448 (тисячу чотириста сорок вісім) купюр та номіналом 50 (п`ятдесят) доларів США 24 (двадцять чотири) купюри та грошові кошти у сумі 28000 (двадцять вісім тисяч) євро купюрами 100 (сто) в кількості 280 (двісті вісімдесят) штук; флеш-накопичувач типу «Ladger» з карткою «паролі» до нього, що належать ОСОБА_8 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1