Єдиний унікальний номер № 285/6298/25
Провадження № 1-кп/0285/889/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2024 за №0000163,

по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Небіт-Даг Красноводської області, Туркменістан, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 09.12.2023 не з`явився із фахових навчань на службу у місце розташування військової частини НОМЕР_1 , що у АДРЕСА_2 , незаконно перебував за межами військової частини, та проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби до 26.09.2024, коли з`явився у супроводі працівників Військової служби правопорядку у другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, що по вул. Перемоги, 54 у м. Житомирі.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , перебуваючи поза межами місця служби, обов`язки військової служби не виконував.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю та пояснив, що він 09.12.2023 не з`явився із фахових навчань на службу у місце розташування військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд до 26.09.2024.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченому, роз`яснено. Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні доведеною і кваліфікує його дії за ч.5 ст.407 КК України як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем вчинене в умовах воєнного стану.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Захисник просив призначити мінімальну міру покарання, передбачену санкцією частини 5 статті 407 КК України.

Відповідно до ст.66 КК України, як обставину, що пом`якшує покарання суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Обираючи вид та міру покарання суд враховує, що вчинене кримінальне правопорушення є тяжким, тяжких наслідків від якого не наступило, особу обвинуваченого, який характеризується незадовільно, раніше не судимий, обставини кримінального провадження, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, той факт, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування 14.10.2024 оголошувався в розшук та був затриманий 28.10.2025 на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира області №295/15257/25 від 23.04.2025 та призначає покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, з урахуванням положень ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_4 слід зарахувати час його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 28.10.2025 по день набрання даним вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Саме таке покарання відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сприятиме виправленню винного та попередженню вчинення ним нових злочинів, а також не буде становити «особистого надмірного тягаря для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

Суд не знаходить можливим для призначення ОСОБА_4 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом або звільнення від відбування покарання, з огляду на те, що ч.1 ст.69 та ч.1 ст.75 КК України, з урахуванням змін, внесених Законом України №2839-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального Кодексу України та інших законодавчих актів України», прямо вказують на неможливість прийняття зазначених рішень у випадку засудження, зокрема, за кримінальне правопорушення, передбачене ст.407 КК, вчинене в умовах воєнного стану.

Раніше обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити строком на 60 днів - до 24.01.2026 включно або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.

Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, 66, 67, 407 КК України, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів до 24.01.2026 включно, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання, тобто з 17:15 год. 28.10.2025.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги на нього через Звягельський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1