479/713/25
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2025 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження інформація про яке внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000031 від 05 травня 2025 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тридуби Кривоозерського району Миколаївської області, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , маючого середню освіту, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

23 червня 2023 року ОСОБА_3 призвано на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 після чого направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 26 жовтня 2023 року №303 обвинуваченого призначено на посаду стрілець снайпер та зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення, та визначено таким, що справи та посаду прийняв, і приступив до виконання службових обов`язків за посадою "солдат". Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 25 грудня 2024 року №63-РС ОСОБА_3 призначено на посаду солдата резерву взводу резерву солдатського складу запасної роти військової частини НОМЕР_3 , та визначено таким, що справи та посаду прийняв, і приступив до виконання службових обов`язків за посадою "солдат". Згідно положень п.4 ч.1 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Відтак, з 23 червня 2023 року у, тобто з моменту відправлення обвинуваченого до військової частини, останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Таким чином, на момент вчинення кримінального правопорушення, обвинувачений перебував у статусі військовослужбовця по мобілізації. Відповідно до положень ст.30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Судом встановлено, що 10 квітня 2025 року у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, що порушують недоторканність житла громадян. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, що порушують недоторканність житла громадян, обвинувачений приблизно 10 квітня 2025 близько 13.14 год., прийшов до території домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в ході чого обвинувачений реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до житла чи іншого володіння особи, що порушує недоторканість житла громадян, без дозволу власника вказаного домоволодіння, всупереч його волі, шляхом зривання навісної колодки на вхідних металевих воротах незаконно проник на територію вказаного домоволодіння. В подальшому ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, що порушує недоторканність житла, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до підсобного приміщення, безперешкодно відчинив вхідні дерев`яні двері, які не мають замків запирання та зайшов до вищевказаного приміщення, де залишився відпочивати, таким чином незаконно проникнувши до вказаного приміщення. Отже, обвинувачений без дозволу господаря та за відсутності на те законних підстав, проник до підсобного приміщення, чим грубо порушив вимоги ст.30 Конституції України, яка гарантує недоторканість до іншого володіння особи.

Окрім того, 19 квітня 2025 року приблизно о 08.52 год., ОСОБА_3 знову ж прибув до огородженої території домоволодіння потерпілої, яке розташоване по АДРЕСА_2 з метою проникнення до підсобного приміщення на території вказаного домоволодіння.Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, що порушують недоторканність житла громадян, обвинувачений приблизно 19 квітня 2025 року близько 08.52 год., прийшов до території домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в ході чого ОСОБА_3 реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до житла чи іншого володіння особи, що порушує недоторканість житла громадян, без дозволу власника вказаного домоволодіння, всупереч його волі, шляхом безперешкодного відчинення дерев`яної хвіртки незаконно проник на територію вказаного домоволодіння. В подальшому обвинувачений, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, що порушує недоторканність житла, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до підсобного приміщення, безперешкодно відчинив вхідні дерев`яні двері, які не мають замків запирання та зайшов до вищевказаного приміщення, де залишився відпочивати, таким чином незаконно проникнувши до вказаного приміщення. Отже, обвинувачений без дозволу господаря та за відсутності на те законних підстав, проник до підсобного приміщення, чим грубо порушив вимоги ст.30 Конституції України, яка гарантує недоторканість до іншого володіння особи.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному проступку визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, відповідно до якої просила розглядати справу за її відсутності, та призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності його позицій, роз`яснивши обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, в оцінку інших доказів, досліджених органом досудового розслідування, не входив.

За таких обставин, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.162 КК України як незаконне проникнення до житла.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 ,суд відносить з`явлення із зізнаннями, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, за останнім місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, військо службовець.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його ставлення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, і вважає за необхідне обрати йому покарання у межах санкції статті КК України, за якою він обвинувачується, із врахуванням приписів ст.5 КК України, у виді обмеження волі, та вважає за можливе його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, оскільки саме таке покарання, на думку суду, в даному випадку є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 у даному провадженні не затримувався, запобіжні заходи у відношенні нього не обиралися.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-375 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2(два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1(один) рік, зобов`язавши його у відповідності до ст.76 КК України:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ:(підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя Кривоозерського

районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1

: