Справа № 352/2252/25
Провадження № 1-кп/352/289/25
УХВАЛА

28 жовтня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4

ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

представника власника арештованого майна ОСОБА_9

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду:

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, клопотання власника арештованого майна про скасування арешту та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 28 березня 2025 року до ЄРДР за № 0000259 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дем`янів Івано-Франівської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 272 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Рух провадження

25 вересня 2025 року до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 272 Кримінального кодексу України, розгляд якого у підготовчому судовому засіданні призначено на 29 вересня 2025 року.

29 вересня 2025 року в зв`язку із технічною неможливістю проведення судового засідання через несправність системи ВКЗ розгляд справи відкладено на 28 жовтня 2025 року.

2.щодо клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу

28 жовтня 2025 року прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 подано до суду клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Згідно із текстом клопотання, ОСОБА_7 обгрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 272 КК України.

Прокурор зазначає про наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 4 частини четвертої статті 184 КПК України, а саме:

-ризику переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років та він усвідомлює можливість призначення такого покарання;

-ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків, які в судовому засіданні не допитувались

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Потерпілі висловили спільну думку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора

Обвинувачений та Захисник, кожен окремо, просили відмовити в задоволенні клопотання. Захисник зазначив, що ОСОБА_7 має міцні зв`язки, працевлаштований, працює позмінно, в зв`язку із чим запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту може завадити виконанню робочих обов`язків, а тому, на думку Захисника, відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та може бути застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Досліджені Судом докази

докази надані стороною обвинувачення:

Ухвала слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 22 вересня 2025 року у справі 344/16638/25, якою стосовно ОСОБА_7 встановлено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Згідно із текстом мотивувальної частини ухвали слідчим суддею перевірено обгрунтованість підозри та встановлено наявність ризиків переховуватись від суду та перешкоджати іншим способом провадженню.

докази надані стороною обвинувачення:

- відомості про зареєстрованих в будинку № 52 по вулиці Бандери в селі Перерісль осіб, в яких відсутній ОСОБА_7 ;

-свідоцтва про народження ОСОБА_10 , які народились в 2018 та 2010 роках відповідно та батьком яких є ОСОБА_7 ;

-акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, згідно із яким в будинку АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_7 , а також його дружина, діти, тесть та теща;

-характеристика сільського голови Переріслянської сільської ради, згідно із якою ОСОБА_7 характеризується з позитивної сторони;

-довідка з місця роботи ОСОБА_7 , згідно із якою працює водієм навантажувача зі змінним графіком;

фактичні обставини

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 272 КК України, яке згідно статті 12 КК України відносяться до тяжких та санкція передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років.

ОСОБА_7 раніше не судимий.

Обгрунтованість підозри за фабулою, яка є ідентичною фабулі обвинувального акту, перевірена слідчим суддею під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Слідчим суддею встановлена наявність ризиків переховування від суду та перешкоджання провадженню іншим чином.

ОСОБА_7 працевлаштований та працює зі змінним графіком, який передбачає роботу в нічний час

18 вересня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру.

З 22 вересня 2025 року по теперішній час року стосовно ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати місце свого проживання з 22.00 години по 06.00 ранку та покладення обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

На цей час ОСОБА_7 проживає в будинку АДРЕСА_2 , щодо заборони покидати яку в нічній час доби йому встановлено обмеження під час обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З 12 листопада 2020 року ОСОБА_7 працює на ПрАТ «Івано-Франківськ цемент», на цей час водієм зі змінним графіком, який передбачає роботу в нічний час.

Кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду. Дослідження доказів, в тому числі допит потерпілих та свідків не здійснювався.

Висновки суду

Відповідно до частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання, серед іншого, спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Факт обгрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення перевірено та підтверджено слідчим суддею під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме ризиків переховування від суду та незаконно впливу на свідків

На наявність цих ризиків вказує тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 та санкцією якої передбачена можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі, а також стадія судового розгляду, під час якого ще не допитані свідки.

Одночасно Суд вважає непідтвердженим ризик впливу на потерпілих, оскільки, окрім стадії судового розгляду, Прокурором не наведено будь-яких інших обставин, що могли б свідчити про наявність такого ризику.

При цьому, на відміну від ризику впливу на свідків, потерпілі є особами, зацікавленими у розгляді справи, користуються правовою допомогою, а представник потерпілих зазначив, що на цей час відбувається спілкування зі стороною захисту щодо відшкодування заподіяної шкоди

За таких обставин, Суд вважає недоведеним ризик впливу на потерпілих, на відміну від наявності ризику впливу на свідків.

В той же час Суд вважає, що прокурором не доведена необхідність застосування такого запобіжного заходу, як домашній арешт.

Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що проголошуючи «право на свободу», стаття 5 Конвенції стосується фізичної свободи людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена волі. ЇЇ положення не стосуються звичайних обмежень свободи пересування, які регулюються статтею 2 Протоколу № 4. Різниця між обмеженням свободи пересування, котре є достатньо серйозним для того, щоб кваліфікуватись як позбавлення волі згідно з частиною 1 статті 5, та звичайними обмеженнями свободи пересування, які регламентовані статтею 2 Протоколу № 4, полягає у ступені або інтенсивності прояву, а не в характері або сутності. Позбавлення волі не обмежується класичним випадком тримання під вартою після арешту або засудження, проте може мати багато інших форм («Гуццарді проти Італії» (Guzzardi v. Italy), § 95).

Для того, щоб визначити, чи було особу «позбавлено волі» у значенні статті 5, відправною точкою повинна бути її конкретна ситуація, і необхідно враховувати ряд критеріїв таких, як тип, тривалість, наслідки і спосіб реалізації відповідного заходу («Де Томмазо проти Італії [ВП]» (De Tommaso v. Italy [GC]), § 80; «Гуццарді проти Італії» (Guzzardi v. Italy), § 92; «Медвєдєв та інші проти Франції» (Medvedyev and Others v. France) [ВП], § 73; «Крянге проти Румунії [ВП]» (Creangг v. Romania [GC]), § 91).

Прокурор просить для ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в зобов`язанні обвинуваченого кожного дня з 22.00 до 06.00 години перебувати за місцем його проживання в конкретно визначеній квартирі.

Враховуючи тривалість строку запобіжного заходу, про який просить прокурор, а також спосіб його реалізації, Суд вважає, що під час вирішення цього питання мають оцінюватись критерії, аналогічні критеріям обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором не надано Суду будь-яких доказів вчинення ОСОБА_7 після скерування до суду будь-яких дій, спрямованих на переховування від суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, який був однією із підстав обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на стадії досудового розслідування.

Більше того, Прокурор в клопотанні про продовження запобіжного заходу не посилається на ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про припинення такого ризику на цей час

За таких обставин, Суд вважає, що прокурором не доведено, що стосовно ОСОБА_7 має бути застосований запобіжний захід, пов`язаний із обмеженням пересування, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вказане свідчить про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, враховуючи наявність обгрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, Суд вважає, що стосовно ОСОБА_7 має бути застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

щодо обов`язків

Відповідно до частини п`ятої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, в тому числі утримуватись від спілкування з будь-якою особою, визначеною судом.

Суд вважає за необхідне зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 прибувати до суду за кожною вимогою; а також виконувати обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за кожною вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

На думку Суду, на цей час відсутні підстави для зобов`язання ОСОБА_7 утриматись від спілкування із потерпілими, оскільки Прокурором не доведено ризик незаконного впливу на них, а в судовому засіданні Прокурор зазначив про можливість спілкування ОСОБА_7 із потерпілими з питань відшкодування шкоди.

Відповідно до частини сьомої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України обов`язки, передбачені частинами п`ятої та шостою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Враховуючи стадію судового розгляду, ас саме початок дослідження доказів, значну кількість доказів, що планується сторонами надати Суду для дослідження, Суд вважає, що обов`язки на обвинуваченого мають бути покладені на максимально можливий строк, а саме на 2 місяці.

3.щодо клопотання власника майна щодо скасування арешту на майно

Керівник ПрАТ «Івано-Франківськцемент» звернувся із клопотанням про скасування арешту автонавантажувача в частині володіння та користування.

Зазначає, що всі необхідні слідчі дії проведені із автонавантажувачем, а тому жодних підстав для продовження накладеного арешту не існує.

Представник власника майна в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити

Прокурор в судовому засіданні вважав, що відсутні процесуальні підстави для розгляду клопотання в підготовчому засіданні, оскільки вирішення питання про повернення майна має вирішуватись під час ухвалення вироку. Зазначив, що власник майна не оскаржував ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно, а тому подання такого клопотання наразі є безпідставним. Окрім того вказує, що на цей час докази судом не досліджені, а тому, у випадку повернення майна, є ризик його зміни чи пошкодження, що унеможливить дослідження доказу судом.

Адвокат та Обвинувачений, кожен окремо, не заперечували проти задоволення клопотання.

досліджені Судом докази та фактичні обставини, встановлені Судом

Ухвала слідчого судді від 03 квітня 2025 року у справі № 344/5633/25, якою накладено арешт на автонавантажувач, реєстраційний номер Т 00521 АТ, який належить ПАТ «Івано-Франківськцемент».

Згідно із мотивувальною частиною ухвали, слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність підстав вважати, що автонавантажувач реєстраційний номер Т 00521 АТ може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на майно метою збереження доказів, оскільки незастосування такого заходу може призвести до реєстраційний номер Т 00521 АТ зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Висновки Суду

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 3 КПК України термін «судове провадження» має таке значення: кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Таким чином, вирішення питання щодо скасування арешту на майно може відбуватись протягом всієї стадії судового провадження, в тому числі під час судового розгляду, в зв`язку із чим Суд не погоджується із доводами прокурора про відсутність підстав розгляду клопотання про повернення майна на стадії підготовчого засідання.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді від 03 квітня 2025 року накладено арешт на майно ПАТ «Івано-Франківськцемент», зазначене в клопотанні.

Ухвала слідчого судді обгрунтована необхідністю забезпечення речових доказів

Під час розгляду клопотання Захисника необхідно встановити чи наявні або відпали потреби в накладенні арешту майна.

Відповідно до частин другої та третьої статті 170 КПК України арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Автонавантажувач, на який накладено арешт, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

На цей час кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого провадження та Судом докази у кримінальному провадженні не досліджувались.

Відповідно до частини першої статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо.

Таким чином, на цей час обставини, що стали підставою для накладення арешту на майно, не змінились. Власником майна та його представником не наведено обставин, які б свідчили про зміну обставин вважати, що незастосування накладення арешту майна не призведе до зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

За таких обставин, враховуючи, що вказаний доказ на цей час ще не досліджений Судом, сторона обвинувачення зазначає про продовження існування ризиків що стали підставою для накладення арешту на майно, а власником майна не надано доказів припинення існування таких ризиків, Суд вважає, що на цей час відсутні підстави для задоволення клопотання про скасування про арешту майна.

Суд погоджується із власником майна, що накладення арешту становить втручання в його право на володіння, користування та розпорядження майном, однак Суд вважає, що на цей час таке втручання є пропорційним, враховуючи наявність суспільного інтересу щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (який передбачений статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України).

Таким чином, на цей час таке втручання визнається Судом необхідним в демократичному суспільстві, таким що передбачено законом та має легітимну мету, а тому Суд вважає, що таке втручання в право власника майна відповідає вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

4.Щодо клопотання Прокурора про виклик свідків,

В судовому засіданні Прокурор завив клопотання про виклик свідків та просив розглянути вказане клопотання по суті під час судового розгляду справи в зв`язку із необхідністю вирішити перед цим питання щодо визначення обсягу доказів, що будуть досліджуватись.

Інші учасники судового розгляду справи не заперечували щодо долучення клопотання до матеріалів справи та вирішення його під час розгляду справи по суті.

Висновки Суду

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд, перед іншого, розглядає клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту.

Відповідно до положень ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до статті 95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. Свідок зобов`язаний давати показання слідчому, прокурору, слідчому судді та суду, а експерт - слідчому судді та суду в установленому цим Кодексом порядку.

Таким чином, показання свідків є одним із доказів, на які сторони посилаються в обгрунтування своїх позицій у справі.

Прокурор в клопотанні просить про виклик свідків, які допитувались під час досудового розслідування та вважає, що вказане клопотання підлягає вирішенню під час судового розгляду на стадії визначення обсягу доказів.

В зв`язку із викладеним, вказане клопотання підлягає долученню до матеріалів справи та вирішенню на стадії судового розгляду.

5.щодо інших питань, що підлягають вирішенню в порядку статті 314 КПК України

В судовому засіданні прокурор зазначив, що підстави для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акта відсутні та просив призначити обвинувальний акт до розгляду по суті

Потерпілі висловили спільну думку про підтримку позиції прокурора.

Обвинуваченим та захисником не заявлено клопотання про закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акта прокурору.

Суд вважає, що обвинувальний акт відповідає вимог Кримінального процесуального кодексу України. Підстав для його повернення прокурору не вбачається.

Під час підготовчого судового засідання не виявлено підстав для закриття кримінального провадження.

Підстави для призначення розгляду справи в закритому судовому засіданні згідно частини другої статті 27 Кримінального процесуального кодексу України відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176-179, 197, 205, 314-315 Кримінального процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_16 задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

-прибувати до суду за кожною вимогою;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

-утримуватись від спілкування зі свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_16 що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відмовити в задоволенні клопотання директора ПрАТ «Івано-Франківськцемент» про скасування арешту майна.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про виклик свідків вирішити під час судового розгляду.

Призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 272 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 березня 2025 року за № 00000259 у приміщенні Тисменицького районного суду Івано-Франківської області (місто Івано-Франківськ, вулиця Незалежності, будинок 150) на 10 годину 15 хвилин 04 листопада 2025 року.

В судове засідання викликати обвинуваченого, захисника, прокурора, потерпілих.

Доручити начальнику Надвірнянському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області (або іншому представнику персоналу цього органу пробації за його дорученням) скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_7 та надати її до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області у строк до 04 листопада 2025 року.

Вручити копію цієї ухвали обвинуваченому ОСОБА_16 негайно після проголошення.

Контроль за виконанням ухвали в частині обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала суду в частині вирішення питання щодо запобіжного заходу може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали проголошений о 15 годині 35 хвилин 31 жовтня 2025 року.

Суддя ОСОБА_17