УХВАЛА

24 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 461/5344/17

провадження № 51-367ск17

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 липня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 26 серпня 2025 року,

установив:

Зі змісту касаційної скарги видно, що суддя Галицького районного суду м. Львова ухвалою від 03 липня 2025 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Зі змісту цієї ухвали вбачається, що ОСОБА_4 звернувся до Галицького районного суду м. Львова із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04 серпня 2017 року у справі №461/5344/17, якою відмовлено у відкриті провадження за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 січня 2013 року у справі № 461/37/14-к.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 26 серпня 2025 року поновив ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження, його апеляційну скаргу залишив без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 липня 2025 року - без змін.

ОСОБА_4 не погоджується з вказаними судовими рішеннями. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 427 КПК у касаційній скарзі, крім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК.

Також, згідно з частиною п`ятою статті 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

У частині першій статті 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на рішення Конституційного Суду України № 5-рп(11) від 10 квітня 2024 року та постанову об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 лютого 2025 року (провадження № 51-7441кмо23), вказує на те, що зазначені ухвали судів першої та апеляційної інстанцій перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, однак не конкретизує таку позицію з урахуванням цього рішення Конституційного Суду України, постанови об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 лютого 2025 рокута змісту оскаржуваних судових рішень.

Крім того, ОСОБА_4 хоча й вказує на порушення вимог статті 419 КПК судом апеляційної інстанції, але не конкретизує, які саме порушення допущено цим судом та який вплив вони могли б мати на постановлене судове рішення з урахуванням його змісту.

До того ж, твердження ОСОБА_4 у касаційній скарзі, а саме: «… суддя Галицького районного суду м. Львова, колегія суддів Львівського апеляційного суду в порушення норм статей 370, 372, 419 КПК не вказали в ухвалі докази, що на час розгляду Галицьким районним судом м. Львова 04.08.2017 року про існування постанови Верховного Суду від 07.05.2025 року по справі № 463/11488/20, провадження № 51-3142км21 було відомо мені, як скаржникові та суду …», суперечить логічній послідовності подій. Очевидно, що ні скаржник, ні суд не могли знати в 2017 році про рішення, яке було постановлено судом в 2025 році, а тому таке твердження є незрозумілим та суперечливим.

Отже, у касаційній скарзі ОСОБА_4 має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для скасування судових рішень, які, на його думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Водночас всупереч вимогам частини п`ятої статті 427 КПК ОСОБА_4 не долучив до касаційної скарги копії оскаржуваних судових рішень.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогамичастини четвертої статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.

Керуючись частиною першою статті 429 Кримінального процесуального кодексу України, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 липня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 26 серпня 2025 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3