Справа № 932/252/26
Провадження № 1-кс/932/280/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Краматорську ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

підозрюваного за ч.5 ст.407 КК України,

в межах кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0039381 від 21.10.2025,

В С Т А Н О В И В:

Позиції сторін.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що підозрюваний 19.08.2025, будучи військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив місце тимчасової дислокації підрозділу в районі населеного пункту АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд.

З урахуванням встановлених ризиків (переховування, впливу на свідків, перешкоджати провадженню іншим чином та вчинення інших кримінальних правопорушень), сторона обвинувачення вважає необхідним застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали вимоги клопотання, навели пояснення, аналогічні фабулі клопотання.

Сторона захисту заперечила проти задоволення клопотання, просила обмежитися особистим зобов`язанням. Зазначила про незаконну мобілізацію підозрюваного, наявність у нього бронювання. Також вказали що мотиви наявності ризиків є лише припущеннями, на утриманні у підозрюваного є двоє малолітніх дітей та він весь час проживав в дома та працював (дохід становив 30 35 тис грн).

Встановлені обставини.

21.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про те, що 19.08.2025 солдат Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце розташування військової частини в АДРЕСА_2 .

22.12.2025 на адресу ОСОБА_5 надіслано повідомлення про підозру за ч.5 ст.407 КК України (зміст підозри узгоджується із фабулою кримінального провадження).

Обґрунтованість підозри підтверджується матеріалами службового розслідування та протоколами допитів свідків.

Також 22.12.2025 ОСОБА_5 надіслано повістки про виклик до слідчого на 26, 27 та 28 грудня 2025 року.

31.12.2025 ОСОБА_5 оголошено у розшук, а досудове розслідування зупинено.

06.01.2026 досудове розслідування відновлено.

Ухвалою слідчого судді від 19.01.2026 надано дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосоване законодавство.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

За приписами ч.8 ст.177 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Пунктом 5 ч.1 ст.177 КПК України визначено такий запобіжний захід як тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

За приписами п.3 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у таких межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

«Обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин («Селахаттін Демірташ проти Туреччини (№ 2)» (Selahattin Demirtaє v. Turkey (no. 2).

Ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого покарання. Оцінка такого ризику має проводитись з урахуванням ряду інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або свідчити про те, що вона маловірогідна і необхідність в застосуванні тримання під вартою відсутня («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), 2005, § 106).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), 2005, § 58).

Висновки.

З врахуванням доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, приходжу до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування, на цьому етапі досудового розслідування, є вагомими, щоб свідчити про причетність останнього до кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються.

Доводи сторони захисту про незаконність мобілізації відхиляються, адже недоведені. При цьому сторона захисту мала достатньо часу для оскарження дій та рішень щодо мобілізації.

Також відхиляються доводи сторони захисту про бронювання підозрюваного. Так у наданій довідці ТОВ «Нес Груп» вказано лише про здійснення процедури бронювання підозрюваного і така довідка датована ще 18.06.2025. Доказів позитивного завершення такого бронювання не надано. Крім того факт бронювання не змінює факту самовільного залишення місця служби.

Під час вирішення клопотання враховую наступне: згідно фабули підозри підозрюваний самовільно залишив місце служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує (позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років); вік та стан здоров`я підозрюваного, які не перешкоджають реалізації ризиків; позитивну характеристику підозрюваного за місце служби ; наявність на його утриманні двох дітей; факт неотримання поштової кореспонденції від слідчого (що можна розцінити як переховування).

Враховуючи вищевказане в сукупності приходжу до переконання про існування високого ступеню ризику переховування підозрюваного та продовження вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, зважаючи на попередню поведінку підозрюваного, наявність у нього дітей не спроможна усунути реалізацію ним такого ризику.

Ризики впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином необґрунтовані.

З огляду на наведене, а також зважаючи на приписи ч.8 ст.177 КПК України, приходжу до висновку, що перебування підозрюваного під вартою, на даному етапі розслідування, буде виправданим за вказаних умов, таким, що не порушуватиме принципу пропорційності, та не буде свавільним.

При цьому, враховуючи усі встановлені підстави та обставини не вважаю необхідним застосовувати право, передбачене ч.4 ст.183 КПК України, тому визначаю заставу в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (із врахуванням вказаних підозрюваним доходів та відсутності об`єктивних доказів із цієї обставини зі сторони обвинувачення).

Строк дії ухвали слід обмежити строком досудового розслідування, врахувавши його зупинення 31.12.2025 та відновлення 06.01.2026.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задовільнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати із 09:51 год 03.02.2026.

Визначити заставу в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 99 840 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого судді, прокурора та слідчого, а також повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали встановити до 26.02.2026.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 09.02.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1