Справа № 539/5347/25
Провадження № 1-кс/539/684/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2025 року місто Лубни
Слідча суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду Полтавської області скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора в порядку статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), -
УСТАНОВИЛА:
05 липня 2025 року на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин сусід (ВПО) з будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в громадському місці на вулиці, безпричинно наніс йому тілесні ушкодження. Окрім цього його знайомий також заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження. З цього приводу він звертався разом із дружиною за медичною допомогою у Лубенську ЛІЛ, бо і він, і його дружина отримали тілесні ушкодження, та написав відповідну заяву в поліцію.
Слідчим його визнано потерпілим у справі і лише один раз - 29 липня 2025 року допитано про обставини вчинення щодо нього кримінального правопорушення. Його дружину, яка теж отримала тілесні ушкодження, до цього часу потерпілою не визнано.
Щодо наявності у нього тілесних ушкоджень, є відповідний висновок СМЕ у органів слідства.
Скаржнику до цього часу не відомо, яка кваліфікація дій правопорушників, хоча в діях зловмисників вбачаються і хуліганські мотиви.
Жодні слідчі експерименти до цього часу з ним, його дружиною, сусідкою, яка все бачила, слідчим не проводилися, відеозаписи з місця події слідчим не вилучалися, що свідчить про порушення вимог статті 9 КПК України.
Особа (сусід ВПО - можливо прізвище ОСОБА_5 ) та його знайомий, які нанесли йому тілесні ушкодження 05 липня 2025 року, намагаються всіляко уникнути відповідальності за вчинені злочини, їх особи відомі органам слідства (зі слів слідчого), при цьому слідчому він чітко пояснив хто саме і які саме ушкодження йому заподіяв (є показання про розмежування завданих йому тілесних ушкоджень) і роль кожного з них у цьому. Скаржнику протиправними діями вищевказаних осіб заподіяно як фізичних страждань, так і моральних та психологічних.
Для з`ясування усіх обставин справи та збирання всіх необхідних доказів, у тому числі і тих, які можуть вказувати на винуватість сусіда (ВПО) у вчиненні кримінального правопорушення та з метою повного та всебічного розгляду даного кримінального провадження, що є обов`язком сторони обвинувачення відповідно частини другої статті 9 КПК України, досудовим слідством до цього часу не проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, порушуються розумні строки.
30 вересня 2025 року він звернувся до слідчого СВ Лубенського ВП ГУНП ОСОБА_6 щодо отримання інформації про стан здійснення ним досудового розслідування у кримінальному провадженні/ прийняті слідчі та процесуальні рішення за його заявою, де він є потерпілим, але жодної відповіді не отримав. У зв`язку з цим був вимушений звернутися до процесуального прокурора з письмовим клопотанням для забезпечення дотримання вимог статті 9 КПК України щодо повноти, всебічності проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та дотриманні розумних строків.
Відповідне клопотання в порядку статей 220, 221 КПК України скаржником направлено процесуальному прокурору (особисто занесено в прокуратуру) 03 жовтня 2025 року, вхідний номер 102236-25.
До цього часу жодної відповіді від прокурора, чи від слідчого на письмове клопотання скаржнику не надходило (станом на 20 жовтня 2025 року), що порушує його права потерпілого та порушуються процесуальні (розумні) строки досудового розслідування. Чи взагалі розглянуте його клопотання (задоволене чи відмовлено в задоволенні), йому не відомо.
Скаржник просить суд задовольнити скаргу на бездіяльність процесуального прокурора щодо нерозгляду його письмового клопотання від 02 жовтня 2025 року та зобов`язати процесуального прокурора розглянути направлене ним раніше клопотання від 02 жовтня 2025 року в порядку статей 220, 221 КПК України.
В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглядати без його участі, на задоволенні скарги наполягав.
Просив провадження за скаргою ОСОБА_4 закрити, оскільки вимоги, заявлені ним у скарзі на момент розгляду справи вже виконані.
Ознайомившись зі скаргою та доданими документами, слідча суддя дійшла наступного висновку.
Згідно зі статею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до частини першої статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з частиною другою статті 8 та частиною п`ятою статті 9 КПК України, статею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
За таких обставин, слідча суддя вважає, що скарга, виходячи з норм статті 55 Конституції України, підлягає судовому розгляду.
Стаття 303 КПК України встановлює перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні. Зокрема, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (частина перша статті 307 КПК України).
Частиною другою статті 307 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
У скарзі також зазначено, що ОСОБА_4 02 жовтня 2025 року було направлено клопотання в порядку статтей 220, 221 КПК України, яке на момент його звернення до суду із даною скаргою, залишилося без реагування.
Листом від 15 жовтня 2025 року №53-6808ВИХ-25 прокурор повідомив скаржника про те, що дізнавачем Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області 31 липня 2025 року було винесено постанову про закриття вказаного вище кримінального провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України (далі постанова про закриття кримінального проваження).
З огляду на вказане вище, слідча суддя дійшла висновку, що прокурор надав скаржнику відповідь на його клопотання. Проте, у зв`язку з тим, що на момент надання такої відповіді кримінальне провадження було закрито (постанова про закриття кримінального провадження від 31 липня 2025 року), прокурор був позбавлений процесуальної можливості виконати інші вимоги скаржника, зазначені у його клопотанні.
Слідчою суддею встановлено, що після надання відповіді скаржнику постановою прокурора про скасування постанови дізнавача про закриття кримінального провадження від 15 жовтня 2025 року постанову про закриття кримінального провадження скасовано як незаконну, відновлено досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні та матеріали кримінального провадження направлено для організації подальшого розслідування.
Крім того, прокурор 15 жовтня 2025 року надав дізнавачу вказівки по вказаному кримінальному провадженню вжити заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження.
З урахуванням наведеного, слідча суддя дійшла висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 .
Керуючись статтями 220, 303-307, 309 Кримінального процесуального кодексу України,-
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області ОСОБА_1