Номер провадження 1-кп/205/360/26
У Х В А Л А

29 січня 2026 року Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000747 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.ч.1,2 ст. 304 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та клопотань про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 ,

в режимі відеоконференції захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

законного представника особи, стосовно якої вирішується

клопотання про застосування примусових

заходів виховного характеру ОСОБА_5 - ОСОБА_13 ,

законного представника особи, стосовно якої вирішується

клопотання про застосування примусових

заходів виховного характеру ОСОБА_6 ОСОБА_14

потерпілого ОСОБА_15 ,

осіб, стосовно яких вирішується

клопотання про застосування примусових

заходів виховного характеру ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника сектору ювенальної превенції ОСОБА_16 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.ч.1,2 ст. 304 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та клопотань про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в межах граничного строку, встановленого чинним КПК України, посилаючись на те, що ризики, які стали підставою для обрання йому саме такого запобіжного заходу під час досудового розслідування не змінилися. Зокрема, прокурор зазначила, що в разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, обвинувачений матиме потенційну можливість ухилятися від суду шляхом переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, здійснити незаконний вплив на потерпілого і свідків у даному провадженні, а також вчини інші кримінальні правопорушення.

Також, прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби, посилаючись на те, що ризики об`єктивно існують, а саме, обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні, може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_10 заперечував щодо продовження його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме, домашній арешт. Також, захисник не заперечував щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника, заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_11 підтримала клопотання адвоката ОСОБА_10 про заміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 . Проти клопотання прокурора про продовження її підзахисному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не заперечувала.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його законний представник підтримали думку захисника, не заперечували проти продовження запобіжного заходу.

Потерплий ОСОБА_15 в судовому засіданні відніс розгляд клопотання на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_12 в судовому засіданні підтримав думку захисника ОСОБА_10 .

Захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора стосовно продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 .

Інші учасники кримінального провадження віднесли розгляд клопотань на розсуд суду.

Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинувачених, їх захисників, учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з вимогами ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини визначені в зазначеній статті.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, а також недієздатних осіб не має, без місця реєстрації, раніше судимий, документи в підтвердження позитивної репутації обвинуваченого останнім не надано.

При розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , судом враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, характеризуючи дані про особу обвинуваченого, та інші обставини в їх сукупності.

Злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких. Крім іншого судом враховується суспільна небезпечність злочинів в яких обвинувачуються ОСОБА_3 .

Вказані кримінальні правопорушення є кримінальними правопорушеннями проти життя і здоров`я особи та проти громадського порядку та моральності.

Приймаючи дане рішення, суд погоджується з доводами прокурора в частині наявності ризиків, прямо передбачених ст.177 КПК України, зокрема, щодо ризику ухилення обвинуваченого від суду шляхом переховування, так як ОСОБА_3 , побоюючись тяжкості покарання за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, дійсно зможе перешкоджати розгляду даного кримінального правопорушення шляхом ухилення від суду і переховування, оскільки він обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Поряд з цим, суд погоджується з посиланням прокурора на можливість обвинуваченого продовжувати вчинення кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працює, та не має постійного джерела доходів знов може вчинити з корисливих мотивів кримінальне правопорушення.

Також, суд вважає обґрунтованим посилання прокурора на ризик того, що обвинувачений, в разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, матиме реальну можливість здійснити незаконний вплив на потерпілого і свідків у даному провадженні.

Відтак, наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 на більш м`який.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд враховуючи вищезазначене, відповідно до ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , і необхідним та достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання встановленим судом ризикам, є лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Окрім цього, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для визначення розміру застави відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Статтею 176 КПК України передбачений запобіжний захід - домашній арешт.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі.

Як слідує з матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, яке відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, який є неповнолітньою особою.

Крім того, суддею враховано, що на даний час продовжує існувати ризик здійснення незаконного впливу з боку обвинуваченого ОСОБА_4 на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

При продовженні строку домашнього арешту, суд враховує необхідність виконання процесуальних рішень суду та запобіганню спробам ухилення від суду або переховування, що є винятковими підставами для продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки існують ризики, що обвинувачений може перешкоджати розгляду кримінальному провадженню, ухиляючись від суду або іншим шляхом.

Тому, суд приходить до висновку про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту на певний період доби відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.110, 177, 181, 182, 183, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 28 березня 2026 року включно.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1.Не відлучатися з постійного місця проживання, що знаходиться для обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 - без дозволу суду в період часу з 20.00 год. до 06.00 год.

2. З`являтися за першою вимогою на виклики до суду.

3. Повідомляти прокурора, суд про зміну місця фактичного проживання.

4. Утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим по даному кримінальному провадженню.

Визначені обов`язки, покладаються на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк судового розгляду, але не більше 60 днів до 24-00 години 28 березня 2026 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1