Провадження №1-кс/523/6828/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 по матеріалам досудового провадження № 0003071 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Бикоза Білгород-Дністровського району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, раніше несудимого, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді водія-лінійного наглядача технічних засобів охорони та оборони роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003071 від 06.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснює група прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Згідно із вимогами ст. 1 Закону України « Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до указу Президента України ОСОБА_8 . Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX введено воєнний стан на всій території України.

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/22 від 14.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 № 2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 р. № 2263-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 р. № 2500-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 21.11.2022 року.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 № 2738-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2915-IX від 07.02.2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 строком на 90 діб.

У подальшому відповідно до закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 254/2023 від 01.05.2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 451/2023 від 26.07.2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3275-IX від 27.07.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Згідно з указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №734/2023 від 06.11.2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 08.11.2023 N 3429-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024 р. № 49/2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 06.02.2024 р. № 3564-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Згідно з Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.05.2024 № 271/2024, затвердженого Законом України 8 травня 2024 року № 3684-IX строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2024 р. № 469/2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 23.07.2024 р. № 3891-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Крім того, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28.10.2024 № 740/2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 29.10.2024 р. № 4024-ІХ продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4220-IX від 15.01.2025 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Крім того, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.04.2025 № 235/2025, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 16.04.2025 р. № 4356-ІХ продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року строком на 90 діб.

До цього ж, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.07.2025 № 478/2025, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 15.07.2025 р. № 4524-ІХ продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час в Україні діє воєнний стан.

Так, 12.04.2022 відповідно до Указу президента України від 24.02.2022

№ 69/2022 та набуття чинності Указу президента «Про загальну мобілізацію» та виконання вимог мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних сил України №32/321/501/13т, згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) від 12.04.2022 за № 125, ОСОБА_5 , призвано на військову службу за мобілізацією.

У подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 12.04.2022 військовослужбовця ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 на посаду водія-хіміка радіаційного хімічного біологічного захисту взводу радіаційного хімічного біологічного захисту роти радіаційного хімічного біологічного захисту батальйону радіаційного хімічного біологічного захисту та присвоєно військове звання «солдат».

Надалі, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 19.07.2024 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду водія-сапера 1 інженерно-саперного відділення 2 інженерно-саперного взводу 3 інженерно-саперної роти 1 інженерно-саперного батальйону.

Згідно із положеннями п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу є день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України.

Відтак, з 12.04.2022, тобто з моменту відправлення ОСОБА_5 з ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Крім того, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 99 від 09.04.2025 солдата ОСОБА_9 призначено на посаду водія-лінійного наглядача технічних засобів охорони та оборони роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно із вимогами п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до вимог ст. 11, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 14 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_10 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

У відповідності до ст. 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці самостійно відрекомендовуються своєму безпосередньому начальникові у разі, зокрема, відбуття чи повернення з відпустки.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_10 як військовослужбовець, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, солдат ОСОБА_10 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях.

Так, ОСОБА_11 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді водія-лінійного наглядача технічних засобів охорони та оборони роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 58, 59, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, о 09 год. 24.07.2025 не з?явився вчасно до підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який дислокується у АДРЕСА_1 (більш точна адреса під час дії воєнного стану розголошенню не підлягає), та ухилявся, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи з обов`язками військової служби, до 15.10.2025, коли з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

15.10.2025 ОСОБА_5 був затриманий слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві у порядку ст.ст. 208, 615 КПК України

15.10.2025 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

16.10.2025 слідчий звернувся до суду з клопотанням, про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, мотивуючи клопотання тим, що підозрюваному повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину під час дії воєнного стану, наявністю ризиків, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином , та неможливістю запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та достатніми для його застосування до підозрюваного, без визначення розміру застави.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання з огляду на те, що підозрюваний звернувся с клопотанням про звільнення від відповідальності з огляну на продовження служби.

Вивчивши клопотання та надані суду матеріали, вислухавши думки прокурора, підозрюваного, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, належить прийняти до уваги п. 57 рішення ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» від 29 серпня і 24 жовтня 1997 року, згідно до якого наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення. А також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального провадження, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, по якому продовжується проведення необхідних слідчих дій, вважаю, що ці обставини свідчать про можливість з боку підозрюваного незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, в зв`язку з викладеним вважаю ризик, передбачений ч.1 п. 3 ст. 177 КПК України, доведеним.

Крім того враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання, та яке загрожує ОСОБА_12 у разі визнання його винуватим (позбавлення волі на строк від 5 до 10 років), вважаю, що ці обставини свідчать про можливість з боку підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Доказів наявності інших ризиків передбачених ст.177 КПК України стороною обвинувачення не надано.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим, а також вимоги ч.8 ст.176 КПК України, вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Крім того, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистості, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладених в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

В зв`язку з викладеним, вважаю, що в даній кримінальній справі, на час вирішення вказаного питання, з урахуванням викладених в ухвалі обставин кримінального провадження, суспільний інтерес переважає над особистим інтересом підозрюваного.

Відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема правової позиції, викладеній в п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України, вирішуючи питання щодо можливості застосування інших запобіжних заходів відносно підозрюваного, зважаючи на обґрунтованість підозри та наявність вказаних ризиків, та приймаючи до уваги відсутність фактичних даних, які свідчать про зміну цих ризиків, суд вважає неможливим запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - не має.

Вважаю доцільним, з урахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України під час дії воєнного стану, відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 209 КПК України, при визначенні часу затримання ОСОБА_5 належить прийняти протокол його затримання, згідно якому він був затриманий 15.10.2025 року 15 год.39 хв.

Щодо позиції захисту то бажання продовжити службу жодним чином не впливає на вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі встановленого, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" у межах строків досудового розслідування строком на 60 діб тобто до 13.12.2025 року.

Строк дії ухвали слідчого судді до 13.12.2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити в Державну установу "Одеський слідчий ізолятор".

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1