Справа № 697/3108/25
Провадження № 1-кп/697/259/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2025 м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку у кримінальному провадженні №1 2025 25 від 03.11.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Житомир, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, працюючою в комунальному закладі «Канівська міська станція юних техніків Канівської міської ради Черкаської області» на посаді керівника гурткової роботи в гуртку «Гончарства», заміжньої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, до категорії осіб з інвалідністю не відноситься, раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 , в кінці вересня 2025 року, більш точної дати та часу не встановлено, перебуваючи біля поля, неподалік будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , діючи умисно, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій, незаконно придбала шляхом зривання декілька верхівкових частин рослин коноплі, після чого діючи умисно, протиправно, перенесла їх до будинку за вищевказаною адресою, де висушила та розділила їх на частини, які помістила до двох пластикових ємностей, чотирьох скляних ємностей, однієї металевої ємності, а іншу частину, що залишилася, помістила до пластикової ємності, які залишила в будинку за місцем свого проживання та незаконно зберігала для власного вживання без мети збуту.

В подальшому 17.11.2025 на підставі ухвали Канівського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 697/2950/25 працівниками відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 , під час проведення якого в будинку, а саме: в коридорі у рюкзаку було виявлено висушену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-25/16720-НЗПРАП від 19.11.2025 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, масою висушеного наркотичного засобу канабісу - 4.14 г; у коморі будинку було виявлено речовину рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-25/16724-НЗПРАП від 19.11.2025 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, загальною масою у перерахунку на суху речовину наркотичного засобу канабісу - 335,68 г, яку в подальшому було вилучено до відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Формулювання статті (частин статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Частина 1 статті 309 КК України незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Частиною 2 ст. 12 КК України встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Отже, враховуючи, що санкцією ч. 1 ст. 309 КК України передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, то кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК є кримінальним проступком.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В обвинувальному акті прокурором в порядку ч. 1 ст. 302 КПК України зазначене клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченої ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_4 , в якій обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість, якою вона погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надала згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідне письмове клопотання та заява, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст.94 КПК України, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження).

Оцінені судом додані до обвинувального акта матеріали також дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , про винуватість останньої в його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання нею винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто умисне незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу обвинуваченого, тяжкість скоєного кримінального правопорушення.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків; особу обвинуваченої, яка раніше не судима, офіційно працевлаштована, має на утриманні трьох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, відповідно до довідки КНП «Канівська багатопрофільна лікарня» №1571/01-03 від 26.11.2025 ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, відповідно до довідки КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» №4498/01-05-05/1-н від 24.11.2025, ОСОБА_3 за медичною допомогою не зверталася. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачена ОСОБА_3 не належить до категорії осіб які мають інвалідність.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

Одночасно судом враховується те, що санкцією ч. 1 ст. 309 КК України передбачено як альтернативні такі види основних покарань: штраф, виправні роботи, пробаційний нагляд та обмеження волі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_3 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, тому суд вважає недоцільним призначення покарання у виді штрафу, який передбачений санкцією ч. 1 ст. 309 КК України.

З цих же підстав недоцільним є призначення покарання у виді виправних робіт.

Суд вважає, що призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі не будуть відповідати особі обвинуваченої.

Враховуючи викладене вище, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченої, обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій міру покарання у виді пробаційного нагляду, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, оскільки саме ця міра покарання з урахуванням обставин даного кримінального провадження буде достатньою для її виправлення та перевиховання і попередження вчинення ним нових злочинів та надасть можливість останній довести розуміння своїх протиправних дій та своє виправлення. Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не застосовувалися і обранню не підлягають.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Питання речових доказів у справі підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України, з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз.

З цих підстав та керуючись статтями 100, 122-,124, 368, 370-371, 373-376, 381,382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженої на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в зв`язку з проведенням судових експертиз у загальному розмірі 5348,40 грн. (п`ять тисяч триста сорок вісім гривень 40 копійок).

Речові докази у кримінальному провадженні:

речовину рослинного походження зеленого кольору - канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 335.68 г., речовину рослинного походження зеленого кольору - канабіс, масою висушеного наркотичного засобу - 4.14 г. та рослини зеленого кольору в кількості чотирьох шт., які є рослинами роду коноплі (Cannabis), які містять психотропну речовину, які передано до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1