Справа № 947/2659/26
Провадження № 1-кс/947/986/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 підозрюваної ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , що погоджено з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0001418 від 22.11.2025року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста, Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянка України, із середньою освітою, незаміжня, маюча на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючау за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима.

якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , що погоджено з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0001418 від 22.11.2025 року відносно ОСОБА_4 ..

Обставини вчинення кримінального правопорушення викладені прокурором письмово в клопотанні.

Слідчий звертається з клопотанням погодженого з прокурором про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту у зв`язку з тим, що на даний час не сплили ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримав у повному обсязі.

Підозрювана проти задоволення клопотання не заперечували.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими клопотання обґрунтовується, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст.199 КПК України,у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

27.11.2025 повідомлення про підозру про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушеня, передбачених ч.2 ст.345 КК України, складено та вручено підозрюваній.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси підозрюваній ОСОБА_4 , 02.12.2025 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 22.01.2026 року.

Постановою в.о. керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону строк досудового розслідування продовжено до 3 місяців, а саме до 23.02.2026 року.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345 КК України, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 від 22.11.2025; показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 22.11.2025; довідками ОСОБА_8 з КНП «МКЛ №10» ОМР від 22.11.2025; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_9 від 22.11.2025; показаннями потерпілого ОСОБА_9 від 22.11.2025; довідками ОСОБА_9 з КНП «МКЛ №10» ОМР від 22.11.2025; показаннями свідка ОСОБА_10 від 22.11.2025; показаннями свідка ОСОБА_11 від 22.11.2025; а також іншими матеріалами та речовими доказами в їх сукупності.

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, враховуючи суспільно-небезпечний характер такого діяння, вчиненому в умовах воєнного стану, а також характеризуючи дані підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що підозрюваний наразі притягується до кримінальної відповідальності за іншими кримінальними провадженнями, не є одруженим, не має дітей на утриманні, не має офіційного місця роботи.

Крім того, із врахуванням того, що досудове розслідування триває, вживаються заходи щодо встановлення місця знаходження та вилучення всіх документів щодо неправомірних дій ОСОБА_4 та інших невстановлених осіб, які приймали участь у вчиненні кримінальних правопорушень, а тому підозрюваний може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження, тому ризик передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України доведений. Слідчий суддя при цьому враховує специфіку розслідування інкримінованого кримінального правопорушення, яке пов`язане із несанкціонованими діями з інформацією, яка обробляється в автоматизованих системах.

В частині існування ризику впливу підозрюваного на свідків в рамках кримінального провадження, слідчий суддя враховує те, що відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акта до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (статті 23,224,352 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили, слідчий суддя приходить до переконання про доведеність існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику ймовірного впливу підозрюваного на свідків.

Що стосується посилання сторони обвинувачення на наявність в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, у вигляді можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя приходить до переконання, що вказані доводи сторони обвинувачення не знайшли свого підтвердження. Будь-які відомості, які б могли свідчити про існування вищенаведеного ризику у слідчого судді на теперішній час відсутні. За таких обставин, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення не доведено існування в рамках даного кримінального провадження означеного ризику, а відповідні посилання сторони обвинувачення є безпідставними.

Так, згідно ч.1, ч.2 ст.182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, як вбачається з правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

В свою чергу вказана міра запобіжного заходу в повній мірі відповідатиме загальним засадам кримінального провадження та національному законодавству України, зокрема практиці ЄСПЛ як його частині.

Враховуючи викладене, оскільки в судовому засіданні прокурором доведено обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, вважаю, що запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 зможе продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків визначених в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 02.12.2025 року.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , що погоджено з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0001418 від 22.11.2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді не цілодобового домашнього арешту заборонивши підозрюваній залишати місце свого проживання: АДРЕСА_2 , протягом часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня за виключенням часу оголошення повітряної тривоги, до 23.02.2026 року включно.

Продовжити строк дії обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України покладених на підозрювану ОСОБА_4 , 20.06.2005 року включно, викладених в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 02.12.2025 року до 23.02.2026 року включно.

У разі порушення підозрюваною ОСОБА_4 вказаних обов`язків, а також її процесуальних обов`язків підозрюваного за клопотанням сторони обвинувачення слідчим суддею (судом) може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Одеського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1