Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/3904/25
Провадження №: 1-кп/332/596/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді ОСОБА_1 секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 захисника адвоката ОСОБА_4 , за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000454 від 09 липня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має повну середню освіту, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України, раніше не судимого, який перебував під вартою з 09.07.2025 по 11.07.2025

обвинуваченого за ст.. 186 ч. 4 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим відповідним законом № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який було неодноразово продовжено і діє по теперішній час.

09 липня 2025 року, приблизно о 12 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи, що на території України, згідно Указу Президента України введено воєнний стан, перебуваючи у парковій зоні, поблизу будинку № 56 по вулиці Мирослава Симчича в місті Запоріжжі підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та вихопив із зовнішньої кишені, розташованої зверху з лівої сторони шведки, в яку був одягнутий останній, його мобільний телефон марки «VIVO» моделі «Y1s» об`ємом пам`яті 2/32 Gb, у корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого, згідно із висновком експерта від 29.07.2025 № СЕ-19/108-25/16023-ТВ, станом на 09.07.2025 складає 1696 гривень 67 копійок (одна тисяча шістсот дев`яносто шість гривень шістдесят сім копійок).

Після чого, ОСОБА_5 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення, та розпорядився вказаним вище майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальний збиток на загальну суму 1696 гривень 67 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив , що вину він визнає повністю та надав суду наступні показання. В липні 2025 року , в обідній час вони разом з товаришем гуляли в парку біля вулиці Мирослава Симчича, Він підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та забрав у нього з зовнішньої кишені шведки мобільний телефон. Після цього пішов з місця події. Хотів отримати гроші за цей телефон. Телефон був марки«VIVO» Чорно зеленого кольору. Він швидко пішов з місця події, потерпілий кричав, щоб він віддав йому телефон. В подальшому мобільний телефон було повернуто.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що в липні 2025 року, приблизно опівдні, він йшов до служби соціального забезпечення щоб дізнатись про пенсію. У нього був мобільний телефон «VIVO», який знаходився у зовнішній кишені шведки. До нього підійшли двоє молодих людей, в тому числі і обвинувачений. Обвинувачений витяг мобільний телефон з кишені та швидко почав уходити. Він кричав обвинуваченому вслід, щоб той повернув телефон. Він зразу звернувся до поліції, обвинуваченого знайшли, а телефон йому повернули. Ніяких претензій до обвинуваченого він не має, просить не позбавляти його волі.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає; судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно роз*яснень які містяться в п. 3-4 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи. Грабіж потрібно вважати закінченим з моменту коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатись чи користуватись ним. Таким чином, вилучивши без згоди потерпілого ОСОБА_6 , мобільний телефон, та отримавши реальну можливість розпорядитись цим телефоном, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.4 ст. 186 КК України, за ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує:

-ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законодавцем віднесений до категорії тяжких злочинів;

- дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не має постійного місця роботи, має постійне місце проживання, на обліках в наркологічному та психоневрологічному відділеннях не перебуває.

- обставиною, що пом`якшуює покарання є щире каяття, відсутність матеріальної шкоди спричиненої злочином.

- обставиною, що обтяжує покарання є вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення в стані, що викликаний вживанням наркотичних, чи інших одурманюючих засобів.

Виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, як необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Але враховуючи на наявність обставин які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, щире каяття, відсутність матеріальної шкоди спричиненої злочином, позицію потерпілого, який не має претензій до обвинуваченого та просить не позбавляти його волі, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого ст. 69 КК України та призначити обвинуваченому покарання нижче найнижчої межі встановленої в санкції частини статьї 186 ч.4 КК України.

Цивільні позови не заявлялись.

Строк застосування обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту сплинув 31.10.2025. Клопотань про продовження цього строку не заявлялось.

У кримінальному провадженні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/108- 25/16023-ТВ від 29.07.2025 складають 1782,80 гривні.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів слід покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання обвинуваченого.

Зарахувати до строку відбування покарання, строк перебування обвинуваченого під вартою з 09.07.2025 по 11.07.2025 з розрахунку один день перебування під вартою за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/108- 25/16023-ТВ від 29.07.2025, витрати на проведення якої складають 1782,80 гривні.

Звільнити з під арешту майно на яке накладено арешт згідно ухвали слідчого судді від 15.07.2025 року а саме з мобільного телефону марки «VIVO» моделі «Y1s».

Речові докази, мобільний телефон марки «VIVO» моделі «Y1s» та коробку з під нього, що знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 передати власнику - ОСОБА_6 .

Речові докази DVD - R диски зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1