печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про встановлення строків у кримінальному провадженні № 0000838 від 20.10.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі клопотанням в порядку ст. ст. 28, 114 КПК України про встановлення процесуального строку.

У вимогах даного клопотання адвокат просить встановити у кримінальному провадженні № 0000838 від 20.10.2022 за епізодом ймовірного незаконного збагачення начальника 3-го відділу (супроводження особливо важливих справ) Департаменту кіберполіції Національної поліції України ОСОБА_4 за ст. 368-5 КК України розумний строк для завершення досудового розслідування та прийняття слідчим/прокурором у кримінальному провадженні одного з процесуальних рішень, передбачених ст. 283 КПК України, який становить 10 днів з дня отримання ухвали слідчого судді, а також внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Мотивуючи означенне клопотання адвокат вказує наступне, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000838 від 20.10.2022 за ч. З ст. 362, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 368, ч. З ст. 369, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ст. 368-5 КК України.

Нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Київської міської прокуратури.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні розпочато слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за ч. 3 ст. 362 КК України, а саме за повідомленням про те, що невстановлені працівники правоохоронних органів, з метою одержання неправомірної вигоди, здійснюють продаж інформації з обмеженим доступом, яка обробляється в електронно-обчислювальних комп`ютерах, автоматичних системах, комп`ютерних мережах державних органів.

У подальшому, у вказаному кримінальному провадженні об`єднано матеріали досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 368, ч. З ст. 369, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 307, ч. З ст. 307, ст. 368-5 КК України.

Підслідність у даному кримінальному провадженні 25.04.2025 визначена за слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

Вказує адвокат у клопотанні, що в ніч з 04 на 05 жовтня 2023 року, під час проведення невідкладних обшуків у вказаному кримінальному провадженні за адресою проживання ОСОБА_4 проведено обшук, у ході якого вилучено майно речі, комп`ютерна техніка, копії та деякі оригінали документів, в тому числі ті, які засвідчують права власності родичів ОСОБА_4 та його дружини на об`єкти нерухомості. Зазначені документи передані ОСОБА_4 членами родини на зберігання під час воєнного стану у зв`язку із побоюванням їх знищення та/або втрати під час воєнного стану внаслідок ракетних та комбінованих ударів російської федерації, та з огляду на те, що вказані особи проживають у близьких до лінії фронту регіонах.

Враховуючи викладене, з метою спростування будь-яких припущень щодо недоброчесності та/або необґрунтованості набутих родиною ОСОБА_4 активів, а також недопущення порушення його прав, попередження проявів упередженості та вибірковості, 09.02.2024 останнім ініційовано проведення Державним підприємством «Центр судової експертизи та експертних досліджень» судової економічної експертизи з метою дослідження обсягу доходів та витрат ОСОБА_4 та членів його родини.

Відповідно до висновку експерта № 001-МОА/24 від 19.02.2024 жодних невідповідностей, порушень антикорупційного законодавства виявлено не було, доходи, які були наявні у ОСОБА_4 та членів його родини дозволяли придбати низку об`єктів нерухомості.

Будь-яких доказів незаконного збагачення ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не здобуто.

Крім того, до матеріалів кримінального провадження також долучено результати спеціальної перевірки, проведеної НАЗК щодо достовірності відомостей, зазначених ОСОБА_4 у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023, за результатами якої не виявлено фактів відображення в декларації недостовірних відомостей.

Також необхідно зазначити, що на підставі ухвали слідчого судді Печерського раонного суду м. Києва від 16.10.2023 у справі № 757/46035/23-к дружині ОСОБА_4 повернуто тимчасово вилучені у ході обшуку за місцем проживання останнього майно, у тому числі договори та інші документи щодо придбання об`єктів нерухомості членами його родини, оскільки слідчим суддею встановлено, що відсутні докази того, що вилучене майно, зберегло на собі сліди вчинення злочину, або містить інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та охоплюється ухвалою про надання дозволу на проведення обшуку та не містить родові ознаки визначені у ній.

Незважаючи на відсутність будь-яких доказів складу злочину, передбаченого ст. 368-5 КК України та наявність в матеріалах провадження висновку експерта, яким спростовується версія слідства, вже майже 2 роки у кримінальному провадженні не прийнято рішення, передбаченого ч. 1 ст. 283 КПК України.

Крім того, за час здійснення майже 2 років досудового розслідування за ст. 368-5 КК України, під час якого слідчим шляхом перевірялись обставини ймовірного незаконного збагачення ОСОБА_4 не встановлено фактів набуття останнім активів, вартість яких більше ніж на три тисячі прожиткових мінімумів для працездатних осіб перевищує його законні доходи, у власність, як й фактів набуття таких активів іншою фізичною або юридичною особою за дорученням ОСОБА_4 .

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду заяву відповідно до якої просить розглянути клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримує, посилаючись на доводи, що містяться в ньому, та просить його задовольнити.

У судове засідання слідчий та/або прокурор не з`явились, про розгляд даного клопотання повідомлялись належним чином та у встановлений кримінально-процесуальним законодавством строк, причини неявки не відомі.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання дійшов наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України регламентовано, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положеннями ст. 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК України.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, згідно з якою людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; законність, згідно з якою, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до змісту п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Таким чином, законодавець чітко визначив роль слідчого судді у системі кримінального судочинства: забезпечити, аби правоохоронні органи під час здійснення наданих їм повноважень не порушували права, свободи і інтереси особи.

Верховний Суд в ухвалі від 06.03.2018 у справі № 243/6674/17-к зазначив, що кримінальне процесуальне законодавство за своєю суттю складає корпус положень, які обмежують свободу дій держави при розслідуванні злочинів. Сенс кримінального процесуального законодавства у демократичній країні полягає в тому, щоб збалансувати цей легітимний інтерес у розслідуванні злочинів з іншими не менш важливими цінностями і інтересами суспільства: захистом від надмірного втручання держави в приватну сферу, захистом від свавілля, цінністю особистої свободи, запобіганню приниженню гідності, цінністю сімейних зв`язків, свободою підприємницької діяльності тощо.

Саме на судову систему покладено обов`язок забезпечити, аби дотримувався визначений в законі баланс між потребами розслідування і іншими суспільними цінностями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За вимогами ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Частиною 2 статті 28 КПК України регламентовано, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Разом з тим, ч. 6 ст. 28 КПК України містить спеціальну норму, за якою підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені процесуальним законом.

Ця норма співвідноситься із положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 114 КПК України, які передбачають, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого КПК України, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Отже, передбачений ч. 2 ст. 28 КПК України обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч. 6 ст. 28 КПК України, та встановлення процесуальних строків відповідно до положень ст. 114 КПК України.

Наведене узгоджується з позиціями, викладеними, зокрема, Другою судовою палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 18.10.2019 у справі № 757/37346/18-к (провадження 51-1329км19), Третьою судовою палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 25.03.2020 у справі № 757/5607/19-к (провадження 51-4094км19) та Першою судовою палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 757/23781/20 (провадження 51-3138км20), які враховуються слідчим суддею в силу вимог ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000838 від 20.10.2022 за ознаками вчинення кримінальних правпорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ст. 368-5 КК України.

Розслідування кримінального провадження за статтею 368-5 КК України розпочато 08.11.2023 за фактом ймовірного незаконного збагачення начальника 3-го відділу (супроводження особливо важливих справ) Департаменту кіберполіції Національної поліції України ОСОБА_4 .

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що вказане клопотання подано уповноваженою особою та у спосіб, визначений ч. 6 ст. 28 КПК України, а відтак підлягає розгляду в судовому засіданні.

Як вказується вище, досудове розслідування кримінального провадження в частині розслідуваного епізоду за статтею 368-5 КК України здійснюється щодо можливого незаконного збагачення начальника 3-го відділу (супроводження особливо важливих справ) Департаменту кіберполіції Національної поліції України ОСОБА_4 .

В ході розгляду клопотання встановлено, що в ході проведення в рамках кримінального провадженні обшуків в ніч з 04 на 05 жовтня 2023 року, за місцем проживання ОСОБА_4 вилучено майно речі, комп`ютерна техніка, копії та деякі оригінали документів, в тому числі ті, які засвідчують права власності родичів ОСОБА_4 та його дружини на об`єкти нерухомості.

Відповідно до висновку експерта № 001-МОА/24 від 19.02.2024 жодних невідповідностей, порушень антикорупційного законодавства виявлено не було, доходи, які наявні у ОСОБА_4 та членів його родини дозволяли придбати низку об`єктів нерухомості.

Крім того, до матеріалів кримінального провадження також долучено результати спеціальної перевірки, проведеної НАЗК щодо достовірності відомостей, зазначених ОСОБА_4 у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023, за результатами якої не виявлено фактів відображення в декларації недостовірних відомостей.

При цьому, за час здійснення майже 2 роки досудового розслідування за епізодом статті 368-5 КК України, під час якого перевірялись обставини ймовірного незаконного збагачення ОСОБА_4 не встановлено фактів набуття останнім активів, вартість яких більше ніж на три тисячі прожиткових мінімумів для працездатних осіб перевищує його законні доходи, у власність, як й фактів набуття таких активів іншою фізичною або юридичною особою за дорученням ОСОБА_4 .

За спливом тривалого часу з початку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а саме, з 08.11.2023, органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні здійснено значний перелік слідчих (розшукових) дій, однак досудове розслідування до цього часу не закінчено, жодній особі не повідомлено про підозру.

Необхідно зауважити, що за правилами п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження;

Розумність строків відповідно до ст. 7 КПК України, є однією із загальних засад кримінального провадження.

У контексті «розумного» строку судового розгляду, у своєму рішенні «Поліщук проти України» від 15.10.2009 ЄСПЛ визнав порушення ст. 6 параграфу 1 Конвенції і зазначив, що «Відповідно ст. 6 параграфу 1 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (п. 19).

З аналізу практики ЄСПЛ щодо тлумачення положення «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один строк у конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» від 29.11.1988).

У контексті кримінального провадження, Конституційний Суд України, у своєму рішенні від 30.01.2003 (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) відзначив, що «поняття розумний строк досудового слідства є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину». Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчене у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляд і права на ефективний засіб захисту, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції.

У п. 253 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 йдеться: «Суд зазначає, що момент, з якого ст. 6 починає застосовуватись до «кримінальних» питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу «сутнісній», а не «формальній» концепції «обвинувачення», про яке йдеться у п. 1 ст. 6» ( п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Шубінський проти Словенії» від 18.01.2007).

У справі «Антоненков проти України» Європейський суд наголосив, що «розумність тривалості провадження має бути оцінена в світлі конкретних обставин справи з врахуванням критеріїв, напрацьованих Європейським судом, зокрема складності справи та поведінки заявника і відповідних державних органів. Крім того, також має прийматись до уваги характер процесу та значення, яке він мав для заявника (рішення у справі «Антоненков та інші про України» від 22.11.2005, остаточне).

Обов`язковість урахування цілої низки конкретних обставин справи при визначенні розумності строку у кримінальному провадженні зумовила також необхідність вироблення ЄСПЛ переліку взаємопов`язаних критеріїв, які сформовано, зокрема, у рішення ЄСПЛ у справі «Кениг проти Федеративної республіки Німеччини». Відповідно до п. 99 цього Рішення: «розумний строк розгляду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод оцінюється з огляду на обставини справи. Вивчаючи розумність строків кримінального процесу, суд звертає увагу inter alia (поміж іншим) на складність справи, поведінку заявника та рух справи в адміністративних органах і судах. Однак, затримки, викликані труднощами справи й поведінкою заявника, самі по собі не виправдовують тривалість судового розгляду. Головна причина полягає в процесі ведення справи, тобто саме способі реалізації уповноваженими суб`єктами своїх повноважень». Аналогічна позиція висловлена і у п. 116 рішення ЄСПЛ у справі «Вергельський проти України» від 12.03.2009, рішення у справі «Фрідленд проти Франції» від 27.06.2000, п. 67 рішення у справі «Пелісьє і Сассі проти Франції» від 25.03.1999, рішення у справі «Філіс проти Греції» від 27.08.1991.

Поряд з вищевикладеним, слідчий суддя приймає до уваги і критерії для визначення розумності строків кримінального провадження, передбачені ч. 3 ст.28 КПК України, згідно з якими, критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Стороною обвинувачення не підтверджено і не наведено аргументів, які б свідчили про особливу складність провадження, так само, не наведено відомостей, які б свідчили про наявність перешкод або труднощів у розслідуванні цього кримінального провадження.

Тобто, стороною обвинувачення не наведено об`єктивних обставин, що перешкоджали здійснити раніше процесуальні дії у даному кримінальному провадженні.

Викладене вище свідчить про необхідність встановлення органу досудового розслідування чітких процесуальних строків для вчинення всіх необхідних та достатніх процесуальних дій у розумні строки, оскільки досудове розслідування здійснюється повільно без достатніх правових підстав та вагомих аргументів для цього.

Одночасно слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачені цим Кодексом, а також те, що відповідно до ст. ст. 36, 40 КПК України прокурор та слідчий є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень - забороняється.

Натомість, системний аналіз зазначених вище положень законодавства, а також усталена практика Верховного Суду, у тому числі в постановах від 15.10.2019 у справі № 303/1679/18; від 18.10.2019 у справі № 757/37346/18; від 29.01.2020 у справі № 263/2612/19; від 25.03.2020 у справі № 757/5607/19; від 29.04.2020 у справі № 757/25205/19 та від 24.12.2020 у справі № 757/23781/20, дають підстави вважати, що слідчий суддя уповноважений встановлювати процесуальні строки для закінчення досудового розслідування, форми якого регламентовано Главою 24 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи, що слідчий суддя наділений повноваженнями встановлювати процесуальні строки для закінчення досудового розслідування, про що детально зазначено вище, вказані дії не є та не можуть бути втручанням в дискреційні повноваження слідчого та прокурора, так як слідчий суддя лише встановлює строк, з урахуванням обставин конкретного кримінального провадження, для закінчення досудового розслідування, а не зобов`язує сторону обвинувачення прийняти конкретне процесуальне рішення по закінченні досудового розслідування.

За таких обставин, враховуючи, що досудове розслідування здійснюється з очевидним порушенням розумних строків, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню із встановленням строку в 10 днів, який є об`єктивно достатнім для вчинення органом досудового розслідування всіх необхідних заходів для закінчення досудового розслідування.

При цьому, не підлягають задоволенню вимоги щодо зобов`язання слідчого або прокурора внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості щодо прийнятого рішення в порядку ст. 283 КПК України, оскільки такі вимоги є передчасними.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 28, 110, 114, 280, 281, 283 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про встановлення строків у кримінальному провадженні № 0000838 від 20.10.2022 року - задовольнити частково.

Встановити у кримінальному провадженні № 0000838 від 20.10.2022 за епізодом ймовірного незаконного збагачення начальника 3-го відділу (супроводження особливо важливих справ) Департаменту кіберполіції Національної поліції України ОСОБА_4 за ст. 368-5 КК України розумний строк для завершення досудового розслідування та прийняття слідчим/прокурором у кримінальному провадженні одного з процесуальних рішень, передбачених ст. 283 КПК України, який становить 10 днів з дня отримання ухвали слідчого судді.

В задоволені решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1