УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 332/7619/23

провадження № 51-601 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2024 року та ухвали Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2024 року,

встановив:

Із касаційної скарги та копій судових рішень вбачається, що вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2024 року ОСОБА_4 засуджено за п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2024 року вирок районного суду залишено без змін.

Із касаційного провадження слідує, що 17 лютого 2025 року засуджений ОСОБА_5 вперше звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2024 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 24 лютого 2025 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2024 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2024 року залишено без руху із встановленням п'ятнадцятиденного строку для усунення недоліків та в подальшому ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2025 року, вказану касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, повернуто особі, яка її подала.

Надалі 17 червня 2025 року до Верховного Суду надійшла нова касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2024 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2024 року з клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження вказаних судових рішень.

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2025 року поновлено засудженому ОСОБА_4 строк касаційного оскарження вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2024 року та ухвали Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2024 року та залишено його касаційну скаргу без руху із встановленням п'ятнадцятиденного строку для усунення недоліків та в подальшому ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2025 року, вказану касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, повернуто особі, яка її подала.

26 листопада 2025 року від засудженого ОСОБА_4 втретє надійшла касаційна скарга на судові рішення щодо нього, датована 11 листопада 2025 року, з клопотанням про поновлення строку. У клопотанні засуджений просить поновити строк касаційного оскарження вказаних судових рішень з підстав повернення поданих ним касаційних скарг через невідповідність їх вимогам КПК України, так як він є юридично необізнаним та йому не надається належна правнича допомога.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає поверненню засудженому, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Разом з тим, поважність причин визначається слідчим суддею, судом у разі неможливості своєчасного подання скарги або іншого документа через стихійне лихо, катастрофу, хворобу, відрядження, трагічні та інші непередбачувані події в житті людини, а також будь-які інші обставини, що не дозволили учаснику процесу завчасно подати відповідний документ.

Як убачається із касаційного провадження, 26 листопада 2025 року від засудженого ОСОБА_4 надійшла касаційна скарга з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, датована 11 листопада 2025 року.

Згідно розписки, наданої ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)», на запит Верховного Суду, засуджений ОСОБА_4 отримав копію ухвали Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2024 року - 17 січня 2025 року. Тобто останнім днем звернення для засудженого до суду касаційної інстанції зі скаргою є 18 квітня 2025 року.

Як убачається із касаційного провадження, засуджений ОСОБА_4 вже звертався 17 червня 2025 року до Верховного Суду з аналогічним клопотанням та йому поновлено строк касаційного оскарження вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2024 року та ухвали Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2024 рокута залишено його касаційну скаргу без руху із встановленням п'ятнадцятиденного строку для усунення недоліків та в подальшому ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2025 року вказану касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України повернуто особі, яка її подала.

При цьому засудженому було роз'яснено, що на етапі вирішення питання про прийняття касаційної скарги касаційний суд не наділений повноваженнями призначити особі захисника для надання безоплатної правничої допомоги, а дане питання в суді касаційної інстанції вирішується лише після прийняття рішення про відкриття касаційного провадження. При цьому для складання та подання касаційної скарги відповідно до ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений, який відбуває покарання у виді позбавлення волі, вправі через адміністрацію виправної колонії звернутися до відповідного Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з надання безоплатної вторинної правничої допомоги, в порядку п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» № 3460-VI від 02 червня 2011 року для надання йому правничих послуг.

Водночас, як вбачається зі змісту касаційної скарги засудженого, датованої 11 листопада 2025 року, тобто поза межами (після спливу майже 7 місяців) визначеного процесуальним законом строку на касаційне оскарження, вона містить ідентичні підстави для поновлення строку касаційного оскарження судових рішень щодо нього.

Таким чином, засуджений не наводить жодних нових аргументів для повторного поновлення йому строку на касаційне оскарження судових рішень із врахуванням того, що його попереднє аналогічне клопотання про поновлення строку було задоволено.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що аналогічне клопотання про поновлення строку засудженого було розглянуто та поновлено строк на касаційне оскарження судових рішень, то на думку колегії суддів, підстав для повторного поновлення відповідного строку не вбачається, а тому, касаційна скарга засудженого підлягає поверненню особі, яка її подала.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2024 року та ухвали Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2024 року.

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2024 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2024 року повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3