Житомирський апеляційний суд
Справа №282/1246/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/723/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 27 вересня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 27 вересня 2025 року задоволено клопотання слідчого та застосовано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, без визначення розміру застави.

Слідчий суддя своє рішення обґрунтував тим, що ОСОБА_6 не працює, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, що підтверджується довідкою УІАП ГУНП в Житомирській області № від 25.08.2025 з якої слідує, що на розгляді різних судів Житомирської області перебувають кримінальні провадження відносно ОСОБА_6 .

Крім того, він являється підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР 20.08.2025 за №0000099.

Заставу слідчий суддя не визначив, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою застосувати ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити заставу.

Також, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

На думку захисника, слідчим суддею зобов`язаний був визначити заставу.

Стверджує, що підозра є необґрунтовано, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Крім того, підозрюваний раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей та вагітну дружину, працює неофіційно.

Вказує, що підозрюваний повністю розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 КК України.

Наголошує, що ризики є голослівними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтовуючи рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що надані матеріали провадження свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні підозрюваним інкримінованого злочину, ризики, визначені ст. 177 КПК України існують, а застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Вимогами ст.ст. 176, 178, 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом, який застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Однак, під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 не були дотримані в повному обсязі.

Відповідно до підозри, 26.09.2025 близько 09 год. 30 хв. під час складання адміністративних матеріалів за ч.4 ст. 126 КУпАП на ОСОБА_6 останній почав поводити себе агресивно та дістав спец засіб сльозогіний газ та направив його в сторону працівника поліції ОСОБА_10 , в свою чергу останній попередив ОСОБА_6 про застосування фізичної сили та спеціальних засобів відносно ОСОБА_6 , однак останній на законну вимогу працівника поліції, яка полягала у вимозі припинити вчиняти неправомірні дії, відповідав агресивно та намагався застосувати спеціальний засіб сльозогіний газ у напрямку працівника поліції та в подальшому в останньої виник умисел на заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Продовжуючи свої протиправні дії та маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень працівникові поліції відділення поліції №1 Житомирського РУН №1 ГУНП в Житомирській області, головою наніс один удар в обличчя поліцейському СРПП відділення поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

З метою припинення протиправної поведінки ОСОБА_6 , діючи в рамках покладених службових обов`язків, визначених Законом України «Про Національну поліцію», працівники поліції затримали і доставили ОСОБА_6 до відділення поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області.

Відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_6 26.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Доводи сторони захисту, що підозра за ч.2 ст. 345 КК України є необґрунтованою частково заслуговують на увагу.

В судовому засіданні апеляційного суду було переглянуто відеозапис з нагрудних камер поліцейських, мобільних телефонів щодо обставин зупинки ОСОБА_6 , спілкування з ним, застосування до нього спецзасобів, на яких не зафіксовано дії ОСОБА_11 щодо застосування газового балону, погрози ним працівнику поліції як і здійснення інших погроз, умисного спричинення ним тілесного ушкодження поліцейському ОСОБА_10 - удару головою в обличчя.

За таких обставин, доводи клопотання слідчого про обґрунтованість підозри ОСОБА_11 за ч.2 ст.345 КК України на даний час є недостатньо переконливими.

Разом з тим, матеріали клопотання містять відомості про те, що підозрюваний ОСОБА_6 не судимий, в силу ст. 89 КК України, має на утриманні двоє малолітніх дітей, має постійне місце проживання.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК, які були встановлені під час розгляду клопотання слідчого зважаючи на негативну характеристику підозрюваного, наявність іншого кримінального провадження, схильність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, які посягають на життя та здоров`я громадян, порушення громадського порядку.

Однак, на переконання апеляційного суду цим ризикам можна запобігти застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, про що вказує в апеляційній скарзі сторона захисту.

Колегія суддів, наголошує, що у разі невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, які покладені на підозрюваного, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 27 вересня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_6 , 1991 року народження, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 заборонивши залишати житло цілодобово.

В порядку ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт та інші документи, які дають право для виїзду за кордон.

Строк дії обов`язків до 26 листопада 2025 року включно.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: