Справа № 314/5138/24
Провадження № 1-кс/314/77/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000063 від 25.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України,

за участю

скаржника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшли скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, де просить:

Визнати протиправною та скасувати постанову від 16.12.2024 р. слідчої Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про закриття вищевказаного кримінального провадження № 0000063 від 25.01.2023 р.

Матеріали кримінального провадження № 0000063 направити до Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області для відновлення слідчих дій.

Зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_3 заявником та викривачем у даній справі, надати можливість ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та обов`язково залучити до проведення слідчих дій безпосередньо на місці злочину.

Скарга обґрунтована тим, що 25.01.2023 відділенням поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 та розпочате досудове розслідування у формі досудового слідства відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 .

16.12.2024 слідчий ОСОБА_8 постановила закрити вищевказане кримінальне провадження за відсутності ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

З даною постановою слідчої скаржник не згоден, вважає її передчасною та незаконною з наступних підстав.

В своїй заяві про злочин від 08.11.2022 до відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНГІ в Запорізькій області, заяник посилається, що повідомив про незаконні дії передбачені ст.ст 185, 198 КК України, а саме: крадіжка металевої труби, яка була замінена на пластикову, з подальшим вивезенням та ймовірною реалізацією останньої. До вказаної заяви скаржник додав відеоматеріали, покази свідків та фрагмент зрізаної металевої труби з місця злочину. За час слідства ОСОБА_3 , як заявника не допитували та не запрошували на слідчі дії.

Як стало відомо з Постанови про закриття кримінального провадження від 16.12.2024 вказані слідчі дії, за результатами яких начебто не виявлено факту крадіжки, проведені зовсім у іншому місці, а саме на території Любомирівської водонасосної станції. Труба ж була викрадена на території Семененківської водонасосної станції, що засвідчується відеоматеріалами та показами свідків які були на місці.

Скаржник у судовому засіданні підтримав заявлену скаргу.

Прокурор, слідчий в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали скарги, приходить до наступного:

За визначенням ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладені встановлені під час досудового розслідування та зазначені доводи, що виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Конституційний Суд України в рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого від 30 січня 2003 року вказав, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Обов`язковість урахування цілого ряду конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність вироблення Європейським судом переліку взаємопов`язаних критеріїв. Згідно з практикою Європейського суду розумність тривалості провадження повинна визначатись з урахуванням відповідних обставин справи та з огляду на такі критерії, як, зокрема, складність справи, поведінка заявника, а також органів влади, пов`язаних зі справою (рішення у справах «Пелісьє і Сассі проти Франції» та «Філіс проти Греції»).

Відповідно до ст. 60 КПК України, заявник має право, зоокрема подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість скарги та її задоволення скарги частково, оскільки постанова про закриття кримінального провадження не містить посилання на усі докази, в тому числі й надані заявником, та відповідно не містить мотивів прийнятності одних доказів та неприйнятності інших доказів, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності.

При прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження, не допитаний заявник ОСОБА_3 та процесуальними діями не перевірена версія подій висловлена ОСОБА_3 в заяві.

Не зважаючи на дискреційність повноважень органу досудового розслідування відносно оцінки доказів, вищезазначені вимоги відносно повноти проведення досудового розслідування, потребують належного відображення, обгрунтування та мотивування обставин врахованих при закритті кримінального провадження.

Відносно вимог скарги щодо направлення матеріалів кримінального провадження та зобов`язання слідчого визнання ОСОБА_3 заянвиком та викривачем, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні цій частині, оскільки порушені питання не входять до обсягу питань, які вирішуюються в порядку визначеному ст.ст.303, 307 КПК України, зазначених клопотань заяника до слідчого в порядку визначеному КПК України не подавалось.

Позитивний конвенційний обов`язок Держави відносно якості та повноти проведення досудового розслідування, на переконання слідчого судді, потребує безумовного забезпечення реалізації процесуальних прав суб`єктам кримінального процесу та дотримання зазначених конвенційних стандартів.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити частково.

Скасувати постанову від 16.12.2024 слідчої Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження № 0000063 від 25.01.2023.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

19.01.2026