КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

представників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року щодо арешту майна у кримінальному провадженні №0000036 від 14 лютого 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 191, частиною першою статті 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна - задоволено.

Накладено арешт на майно, вилучене 07 квітня 2025 року в ході проведення обшуку приміщення відділення №784 АТ «УкрСиббанк», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 54А, яке використовується АТ «УкрСиббанк» та належить на праві власності АТ «УкрСиббанк», а саме на:

- переносний хімічний детектор ChemiPro100i, з серійним номером СРі10005385, з комплектуючими додатками та гарантійними талонами;

- мобільний телефон чорного кольору в чохлі чорного кольору, а саме Samsung A13, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою адвокат ОСОБА_7 в інтересах власника майна АТ «УкрСиббанк» подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження; ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Уважає, що ухвала слідчого судді безпідставно встановлює належність та причетність АТ «УкрСиббанк» до зберігання арештованого майна, у зв`язку з чим є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя неповністю встановив всі обставини справи, не перевірив відповідність проведення обшуку нормам кримінального процесуального законодавства, у зв`язку з чим помилково дійшов висновку, що саме у приміщенні АТ «УкрСиббанк» зберігалось вилучене майно.

Вказує, що клопотання прокурора не містить об`єктивних даних, які б могли вказувати на те, що вилучене майно зберігалось у приміщенні банку та останній причетний до обставин кримінального правопорушення, яке розслідується в рамках даного кримінального провадження.

Посилається на те, що після отримання 18 липня 2025 року ухвали слідчого судді про арешт майна, було ініційовано службову перевірку по факту проведення невідкладного обшуку відділення №784 АТ «УкрСиббанк», в ході якої було встановлено, що зазначене в ухвалі суду майно в приміщенні банку за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 54, не зберігалось та не вилучалось у АТ «УкрСиббанк». Натомість всі слідчі дії проводились відносно особи ОСОБА_10 (клієнта банку), який в момент проведення обшуку знаходився у відділенні банку №784 АТ «УкрСиббанк».

Зауважує, що слідчим не було вручено ні керівнику, ні представнику АТ «УкрСиббанк» другий примірник протоколу обшуку, що є грубим порушенням норм процесуального законодавства.

Як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на те, що копія оскаржуваної ухвали надійшла на електронну адресу АТ «УкрСиббанк» 18 липня 2025 року, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інтересах АТ «УкрСиббанк», які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно статей 7, 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02 червня 2016 року кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог пункту 3 частини другої статті 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 частини третьої статті 395 КПК України якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом частини першої статті 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.

Згідно матеріалів судової справи копія ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року отримана АТ «УкрСиббанк» 18 липня 2025 року (а.с. 93).

Також, як зазначає апелянт, копію оскаржуваної ухвали АТ «УкрСиббанк» отримано 18 липня 2025 року, що підтверджується відповідною довідкою, наявною у матеріалах справи.

З апеляційною скаргою представник ОСОБА_7 в інтересах АТ «УкрСиббанк» звернулася 23 липня 2025 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів уважає обґрунтованими доводи адвоката про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.

Як убачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Київської міської прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000036 від 14 лютого 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 191, частиною першою статті 263 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що невстановлені на даний час службові особи підрозділу Державної служби України з надзвичайних ситуацій здійснюють систематичне привласнення та розтрату ввіреного їм та облікованого майна шляхом зловживання службовим становищем з метою подальшого привласнення та особистого збагачення, вчинене в умовах воєнного стану.

Установлено, що 28 липня 2015 року між Кабінетом Міністрів України та Урядом Федеративної Республіки Німеччина була укладена Угода «Про співробітництво у сфері біологічної та хімічної безпеки і ядерного/радіологічного захисту». На підставі вищевказаної Угоди у 2019-2020 роках Федеральним відомством у справах захисту населення та допомоги при катастрофах Федеративної Республіки Німеччина ВВК передано до ДСНС України переносні хімічні детектори ChemiPro100i вартістю понад 300 тис. грн за одиницю. В подальшому вказані хімічні детектори були оприбутковані та розподілені між Головними управліннями, зокрема ГУ ДСНС у Луганській області.

Після повномасштабного вторгнення російської федерації з відомчих документів окремих Головних центрів ДСНС, розташованих на тимчасового окупованих територіях, зникає облік вищезазначених хімічних детекторів. Таким чином після часткової тимчасової окупації території обласних центрів України, деякі з хімічних детекторів ChemiPro100i були ніби то втрачені.

Можливість вільного придбання хімічних детекторів ChemiPro100i відсутня.

Однак встановлено, що в січні 2025 року в мережі Інтернет на платформі OLX користувачем « ОСОБА_11 » та користувачем, який був зазначений за номером телефону НОМЕР_4 , було опубліковано декілька оголошень з продажу переносного хімічного детектора ChemiPro100i вартістю 30 000. При цьому оглядом фотознімків, наявних в оголошенні, виявлено ідентифікуючі дані хімічного детектора, зокрема серійний номер: СРі10005385.

Разом з тим, ручний хімічний детектор ChemiPro100i із серійним номером СРі10005385 разом з іншими хімічними детекторами був переданий до ДСНС України відповідно до Акту приймання-передачі від 05 грудня 2019 року №41-п матеріальних цінностей, технічної допомоги, отриманої від Федерального Міністерства закордонних справ (Федерального відомства у справах захисту населення та допомоги при катастрофах Федеративної Республіки Німеччина ВВК), що передаються до ДСНС на підставі Угоди (у формі обміну нотами) між Кабінетом Міністрів України та Урядом Федеративної Республіки Німеччина про співробітництво у сфері біологічної та хімічної безпеки і ядерного/радіологічного захисту від 28 липня 2015 року.

У подальшому, хімічний детектор ChemiPro100i із серійним номером СРі10005385 був переданий від ДСНС до ГУ ДСНС України у Луганській області відповідно до Акту приймання-передачі від 20 грудня 2019 року №166-в матеріальних цінностей, технічної допомоги, отриманої від Федерального Міністерства закордонних справ (Федерального відомства у справах захисту населення та допомоги при катастрофах Федеративної Республіки Німеччина ВВК), що передаються до ДСНС на підставі Угоди (у формі обміну нотами) між Кабінетом Міністрів України та Урядом Федеративної Республіки Німеччина про співробітництво у сфері біологічної та хімічної безпеки і ядерного/радіологічного захисту від 28 липня 2015 року.

Відтак, серійний номер (СРі10005385) переносного хімічного детектора ChemiPro100i, оголошення про продаж якого було опубліковано на платформі онлайн оголошень OLX, повністю співпадає із серійним номером пристрою, який був переданий ГУ ДСНС у Луганській області відповідно до Акту приймання-передачі №166-в від 20 грудня 2019 року.

На виконання доручення прокурора у кримінальному провадженні, до органу досудового розслідування надійшли матеріали Департаменту внутрішньої безпеки України від 19 лютого 2025 року №12347-2025, з яких вбачається, що до вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень причетний громадянин України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та використовує мобільний номер телефону НОМЕР_6 , який фактично здійснює реалізацію хімічного детектора ChemiPro100i серійний номер (СРі10005385) на платформі онлайн оголошень OLX.

07 квітня 2025 року протиправна діяльність ОСОБА_10 припинена співробітниками правоохоронного органу.

Крім того, 07 квітня 2025 року до органу досудового розслідування надійшов рапорт співробітників ДВБ НП України щодо обставин ймовірного зберігання фігурантом кримінального провадження, за місцем свого проживання, в гаражному приміщенні, транспортному засобі та інших приміщеннях, речей та документів, що мають істотне доказове значення у кримінальному проваджені, а також обґрунтованих підстав вважати, що існує загроза їх знищення.

07 квітня 2025 року старшим слідчим в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_12 , на підставі частини третьої статті 233 КПК України, з метою врятування майна, документів та речових доказів, перебуваючи в приміщенні відділення №784 АТ «УкрСиббанк», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 54А, проведено невідкладний обшук, за результатами якого виявлено та вилучено наступне, а саме:

- переносний хімічний детектор ChemiPro100i, з серійним номером СРі10005385, з комплектуючими додатками та гарантійними талонами;

- мобільний телефон чорного кольору в чохлі чорного кольору, а саме Samsung A13, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 ;

- імітаційні грошові засоби у вигляді купюр номіналом 100 Євро з єдиними серійними номерами P8, в кількості 250 шт., на загальну суму 25 000 Євро.

Постановою слідчого переносний хімічний детектор ChemiPro100i, з серійним номером СРі10005385, з комплектуючими додатками та гарантійними талонами, та мобільний телефон чорного кольору в чохлі чорного кольору, а саме Samsung A13, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , визнано речовими доказами.

08 квітня 2025 року до Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000036 від 14 лютого 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 191, частиною першою статті 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна - задоволено.

Накладено арешт на майно, вилучене 07 квітня 2025 року в ході проведення обшуку приміщення відділення №784 АТ «УкрСиббанк», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 54А, яке використовується АТ «УкрСиббанк» та належить на праві власності АТ «УкрСиббанк», а саме на:

- переносний хімічний детектор ChemiPro100i, з серійним номером СРі10005385, з комплектуючими додатками та гарантійними талонами;

- мобільний телефон чорного кольору в чохлі чорного кольору, а саме Samsung A13, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 .

З таким висновком слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом частини десятої статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як установлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на майно, а саме: переносний хімічний детектор ChemiPro100i, з серійним номером СРі10005385, з комплектуючими додатками та гарантійними талонами; мобільний телефон чорного кольору в чохлі чорного кольору, а саме Samsung A13, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , вилучене під час проведення невідкладного обшуку 07 квітня 2025 року у приміщенні відділення № 784 АТ «УКРСИББАНК», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 54А, з тих підстав, що вилучене майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України.

Дослідивши матеріали поданого клопотання про накладення арешту на майно колегія вважає, що прокурором у клопотанні наведено вагомі доводи, які свідчать, що вказане у клопотанні майно має відношення до кримінального провадження та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів уважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що незастосування арешту на вилучене майно може призвести до його пошкодження, псування, знищення чи відчуження.

Таким чином, колегія суддів уважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Доводи скаржника про те, що клопотання прокурора не містить об`єктивних даних, які б могли вказувати на те, що вилучене майно зберігалось у приміщенні банку та останній причетний до обставин кримінального правопорушення, яке розслідується в рамках даного кримінального провадження; що після отримання 18 липня 2025 року ухвали слідчого судді про арешт майна, було ініційовано службову перевірку по факту проведення невідкладного обшуку відділення №784 АТ «УкрСиббанк», в ході якої було встановлено, що зазначене в ухвалі суду майно в приміщенні банку за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 54, не зберігалось та не вилучалось у АТ «УкрСиббанк», натомість всі слідчі дії проводились відносно особи ОСОБА_10 (клієнтабанку), який в момент проведення обшуку знаходився у відділенні банку №784 АТ «УкрСиббанк», не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки з огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

До того ж, вказані аргументи є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Установлені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні містять сукупність підстав та розумних підозр уважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що переносний хімічний детектор ChemiPro100i, з серійним номером СРі10005385, з комплектуючими додатками та гарантійними талонами; мобільний телефон чорного кольору в чохлі чорного кольору, а саме Samsung A13, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , виявлені та вилучені під час проведення невідкладного обшуку 07 квітня 2025 року у приміщенні відділення № 784 АТ «УКРСИББАНК», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 54А, з тих підстав, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідають критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України, що згідно частини третьої статті 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою збереження.

Посилання скаржника на те, що слідчим не було вручено ні керівнику, ні представнику АТ «УкрСиббанк» другий примірник протоколу обшуку, що є грубим порушенням норм процесуального законодавства, не є самостійною підставою для скасування ухвали про арешт майна.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого частиною першою статті 170 КПК України.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень статей 170, 172-173 КПК України.

Ухвала слідчого судді відповідає вимогам частини п`ятої статті 173, статті 372 КПК України та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна Акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4