ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

19 листопада 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання т.в.о. слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень за участю дітей СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про проведення допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим суддею під час досудового розслідування в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза залом судового засідання в іншому приміщенні, в рамках кримінального провадження № 0000197 внесеного до ЄРДР 18.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, за відсутності фіксації судового розгляду за допомогою технічних засобів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання т.в.о. слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень за участю дітей СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про проведення допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим суддею під час досудового розслідування в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза залом судового засідання в іншому приміщенні ? у підрозділі «Центр захисту дитини (за моделлю Барнахус)», за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт. Вороновиця, вул. Якова Гальчевського (Гагаріна), буд. 20/б.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що до УБЗПТЛ ГУНП у Вінницькій області 18.03.2021 із письмовою заявою звернулась ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що протягом літа-осені 2019 року засновник приватної установи «Вінницький християнський реабілітаційний центр опіки та піклування «Нове життя», що розташована за адресою: Вінницька область Вінницький район с. Цвіжин, вул. Шевчука, 29а, вчиняв розпусні дії щодо її малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вихованкою якого остання являлась з 2017 року.

У подальшому, із письмовою заявою звернулась ОСОБА_7 , про те, що протягом 2019 року засновник вищевказаної установи, вчиняв розпусні дії щодо її малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вихованкою якого остання являлась з листопада 2018 року.

Крім того, до СУ ГУНП із письмовими заявами звернулись щодо розпусних дій ОСОБА_8 : ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Зі слів потерпілих осіб вбачається, що ОСОБА_8 , як засновник Приватної установи «Християнський реабілітаційний центр опіки та піклування «НОВЕ ЖИТТЯ», яка відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серії А00 № 145979 від 09.03.2004 діяла як центр суспільно соціального захисту позбавлених сімейного виховання дітей, які опинились в складних житлово-побутових умовах, залишили заклади освіти, опіки і піклування, законного представництва, створення незалежних житлово-побутових і психолого-педагогічних умов для забезпечення нормальної життєдіяльності для навчання, праці, дозвілля на період перебування в центрі, тобто являючись особою, на яку покладено обов`язки щодо виховання потерпілої особи або піклування про неї, вчиняв стосовно неї розпусні дії.

Під час досудового розслідування, з метою встановлення об`єктивної істини та вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, а також з метою зібрання доказів у кримінальному провадженні, призначено та проведено судово-медичну експертизу відносно малолітньої потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У ході проведення досудового розслідування та оперативно-розшукових заходів, з метою встановлення факту та обставин вчинення злочину, отримання доказів причетності винної особи до його вчинення, допитано в якості свідків коло спілкування потерпілої про відомі обставини кримінального правопорушення, а також інших потерпілих.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

На даний час досудове слідство вважає за необхідне провести допит неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою отримання відомостей що мають суттєве значення для слідства та можуть бути використані під час судового розгляду як докази винуватості підозрюваного (обвинуваченого).

Наразі в якості законного представника в порядку, визначеному ч. 2 ст. 44 Кримінального процесуального кодексу України, залучено маму неповнолітньої потерпілої, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , а також бабусю ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_14 .

Вважаю, що у разі направлення обвинувального акту у зазначеному кримінальному провадженні до суду, неповнолітня потерпіла, (на момент вчинення кримінального правопорушення була малолітньою), якій на даний час виповнилось лише 15 років, внаслідок свого віку і зумовленого ним психоемоційного стану, при зміні обстановки допиту може відмовитись давати показання або змінить їх.

Зміна обстановки під час допиту малолітньої потерпілої у суді полягатиме у тому, що під час її допиту у залі судового засідання будуть присутні незнайомі їй люди колегія суддів, секретар судового засідання, прокурор. Показання потерпілої стосуються інтимних сторін її життя, і дитина може відмовитись давати показання у присутності незнайомих людей.

На даний час, орган досудового розслідування приходить до висновку, що під час проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, встановлені обставини, що можуть вплинути на повноту та достовірність показань малолітньої потерпілої в судовому засіданні.

До таких виняткових обставин відносяться:

вікові особливості потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , новий віковий етап рання юність, що існує між дитинством і дорослістю. У цей період підліткам допомагає адаптуватися підтримка, як сім`ї, так і друзів, однак враховуючи те, що ОСОБА_8 являвся працівником реабілітаційного центру опіки та піклування в якому виховувалась потерпіла спільно з іншими дітьми, користуючись довірливістю малолітньої потерпілої вчиняв свої протиправні дії, що викликало в останньої боязнь до нових знайомств та дружніх стосунків. Статеві злочини проти малолітніх та неповнолітніх надзвичайно небезпечні, вони посягають на їх статеву недоторканність та нормальний статевий та психологічний розвиток. Такі злочини часто призводять до глибоких душевних травм у потерпілих осіб, штовхають їх до аморального способу життя. Ці всі особливості у своїй сукупності, в подальшому можуть бути причиною відмови від спілкування і повідомлення необхідної інформації, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду;

психоемоційний стан дитини, зокрема, психоемоційне напруження, наслідком якого може бути розвиток психічних порушень, є обставиною, яка може унеможливити її допит у суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, а також в подальшому може відобразитися на повноті показань потерпілої та повідомленні об`єктивних даних усіх обставин справи.

Щодо процесуального статусу в кримінальному провадженні дітей, то вони являють собою особливу соціально-вразливу групу, щодо яких законом передбачено закріплення додаткових правових гарантій для захисту їх прав і законних інтересів.

Декларація прав дитини 1959 р. закріплює принцип, що дитина за будь-яких обставин має бути серед тих, які першими одержують захист і допомогу. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини).

Зазначене положення кореспондується з частиною 2 ст. 10 КПК України, де закріплено, що у випадках і порядку, передбачених цим Кодексом, певні категорії осіб (неповнолітні, іноземці, особи з розумовими і фізичними вадами тощо) під час кримінального провадження користуються додатковими гарантіями.

Дитина має свою специфіку, яка пов`язана із її віком, рівнем інтелектуального, емоційного розвитку, життєвим досвідом. Усе це впливає на можливість сприйняття нею подій кримінального правопорушення та можливість надати оцінку таким подіям.

У таких ситуаціях важливим є дотримання гарантій поводження з потерпілою дитиною з врахуванням її віку, рівня зрілості, інтелектуального розвитку, дитина має розуміти хід кримінального провадження.

Потерпілому відводиться значуща роль у кримінальному провадженні, оскільки часто надана саме потерпілим інформація сприяє доказуванню у справі та встановленню істини.

Міжнародні стандарти допиту дітей випливають зі змісту Конвенції ООН «Про захист прав людини та основних свобод» 1950 року, Конвенції ООН «Про права дитини» 1989 року, Європейської конвенції про здійснення прав дітей 1996 року, Керівних принципів, що стосуються правосуддя з питань, пов`язаних з участю дітей-жертв та свідків злочинів, 2005 року, Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства 2007 року, Керівних принципів Комітету міністрів Ради Європи щодо судочинства, дружнього до дитини, 2010 року та ін.

Так, відповідно до Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, ратифікованою з заявами Законом № 4988-VI від 20.06.2012, кожна Сторона вживає необхідних законодавчих або інших заходів для захисту прав й інтересів жертв, у тому числі їхніх особливих потреб як свідків, на всіх стадіях розслідування та кримінального провадження, зокрема шляхом забезпечення уникнення контакту між жертвами та правопорушниками в суді та приміщеннях правоохоронних органів, крім випадків, коли компетентні органи встановлять інше в найкращих інтересах дитини або коли розслідування чи провадження вимагають такого контакту (підпункт «g» пункту 1статті 31 Глава VІІ Конвенції). Кожна Сторона вживає необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення проведення опитувань дитини без необґрунтованої затримки, відразу після повідомлення фактів компетентним органам (підпункт «а» пункту 1 статті 35 Глава VІІ Конвенції), а також для забезпечення згідно з нормами національного законодавства можливості жертві свідчити, не перебуваючи при цьому в залі суду, тобто шляхом використання належних комунікаційних технологій (підпункт «b» пункту 2 статті 36 Глава VІІ Конвенції). Отже, проведення якнайшвидшого допиту неповнолітньої потерпілої й обмеження кількості таких допитів сприятиме захисту її прав та інтересів, надаючи повний доступ до правосуддя, можливість повідомити про факти порушення своїх прав, та, у подальшому, мінімізує травматичний досвід дитини.

Потерпіла викриває у вчиненні кримінального правопорушення керівника реабілітаційного центру опіки та піклування «Нове життя», в матеріальній залежності якого перебувала тривалий час, має несформовану дитячу психіку, це може негативно вплинути на повноту та достовірність показань малолітньої потерпілої у судовому засіданні, оскільки, особа причетна до вчинення кримінального правопорушення може особисто або через своїх рідних та інших вихованців чи працівників реабілітаційного центру чинити на неї психологічний або фізичний вплив з метою примусити її до зміни або відмови від наданих показань, а також схиляти до дачі неправдивих показань про вчинення кримінального правопорушення.

Показання ОСОБА_4 , на теперішній час є важливими для всебічного, повного, об`єктивного та неупередженого з`ясування обставин кримінального провадження, а тому їх належне фіксування під час досудового розслідування не допустить будь-якого викривлення обставин, що мали місце під час вчинення кримінальних правопорушень та забезпечить можливість встановлення всіх фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які сприймала потерпіла. Також, повне з`ясування у малолітньої потерпілої обставин вчиненого кримінального правопорушення під час допиту в порядку ст. 225 КПК України, в дружньому до дитини середовищі в підрозділі "Центр захисту дитини (за моделлю Барнахус)", за участі кваліфікованого психолога з урахуванням індивідуально-психологічних і психофізіологічних властивостей дитини є запорукою убезпечення дитини від повторного негативного психотравмуючого впливу у суді під час судового провадження.

В узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику вирішення слідчими суддями питань, пов`язаних із слідчими (розшуковими) діями» від 03.06.2016 акцентовано увагу на тому, що в частині першій ст. 225 КПК України чітко визначені лише два виняткові випадки, які є підставою для звернення сторони кримінального провадження із клопотанням про проведення допиту, зокрема, існування небезпеки для життя чи здоров`я свідка, потерпілого та їх тяжка хвороба. Вжите в частині першій ст. 225 КПК України формулювання інші обставини свідчить про невичерпність переліку таких обставин, наголошуючи на існуванні вірогідності унеможливити допит свідка чи потерпілого в суді або вплинути на повноту чи достовірність їх показань. В узагальненні за результатами аналізу судової практики зроблено висновок, що розглядаючи клопотання про допит свідка, потерпілого, в порядку ст. 225 КПК України, до виняткових випадків, які унеможливлюють допит свідка, потерпілого або можуть вплинути на повноту чи достовірність їх показань, слідчі судді відносили, серед інших, психологічні особливості особи малолітнього (неповнолітнього) свідка або потерпілого. При цьому, про необґрунтованість такої практики не зазначено.

При цьому допит дитини у запропонованому порядку надасть можливість:

- уникнути невиправданої повторної та вторинної віктимізації дитини;

- зменшити її залучення у кримінальне провадження шляхом використання даних вказаного допиту для проведення подальших судових експертиз без залучення дитини, та як доказу під час судового розгляду;

- забезпечити дотримання принципів правосуддя дружнього до дитини, зокрема забезпечити її найкращі інтереси у кримінальному провадженні.

Статтею 3 Конвенції ООН про права дитини 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У Керівних принципах ООН щодо судочинства у питаннях дітей-жертв і дітей-свідків злочинів (ЕКОСОР Res 2005/20, 22 липня 2005 року) наголошується: якщо діти виступають або дають свідчення у судових або позасудових процесах або інших заходах втручання, відповідно до обставин, найкраще, щоб такі виступи або свідчення представлялись у вигляді відеозапису. Як правило вимагається присутність лише тих дітей, які безпосередньо задіяні у процесі, за умови, що це не перешкоджає дітям надати свідчення.

Дитина не повинна проходити через численні опитування та/або бути присутньою в суді. Головна причина цього полягає в тому, що існує ризик (повторної) травматизації дитини. Відмова від свідчень серйозна проблема, бо дуже важливо гарантувати безпеку та захист дитини, визначити потребу у фізичному та психічному відновленні, забезпечити успішне й дружнє до дитини кримінальне розслідування та судовий процес. У найгіршому разі численні опитування на досудовому етапі можуть дискредитувати дитину як свідка.

Відповідно до актуальної судової практики під час судового розгляду по суті суди обґрунтовують свої висновки у тому числі показаннями отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України (постанови ВС від 15.05.2024 (справа № 159/1381/22), від 31.07.2024 (справа № 741/165/22), від 05.12.2024 (справа № 159/7433/21), оскільки діти під впливом дорослих, будучи у залежності від останніх, можуть змінити показання під час судового розгляду з метою подальшого уникнення правопорушником кримінальної відповідальності.

З огляду на те, що у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, допит особи пропонується проводити без участі сторони захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40, 50, 56, 223, 224, 225, 226, 227, 232 354 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та допитати вищевказану особу в судовому засіданні.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, завчасно подали заяви про розгляд клопотання у їх відсутність, клопотання підтримали за обставин викладених у ньому.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання слідчого, додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 КПК України, у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань свідка чи потерпілого під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я свідка чи потерпілого, їх тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити їх допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такого свідка чи потерпілого в судовому засіданні, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб. У цьому випадку допит свідка чи потерпілого здійснюється у судовому засіданні в місці розташування суду або перебування хворого свідка, потерпілого в присутності сторін кримінального провадження з дотриманням правил проведення допиту під час судового розгляду. Неприбуття сторони, що була належним чином повідомлена про місце та час проведення судового засідання, для участі в допиті особи за клопотанням протилежної сторони не перешкоджає проведенню такого допиту в судовому засіданні. Допит особи згідно з положеннями цієї статті може бути також проведений за відсутності сторони захисту, якщо на момент його проведення жодній особі не повідомлено про підозру у цьому кримінальному провадженні.

В ході розгляду клопотання, слідчий суддя враховує обставини, характер та суспільний резонанс кримінального правопорушення, що в своїй сукупності свідчить про обґрунтованість та доведеність поданого до суду клопотання.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що дане клопотання є обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 27 КПК України кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про обмеження доступу осіб, які не є учасниками судового процесу, в судове засідання під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", якщо участь в судовому засіданні становитиме загрозу життю чи здоров`ю особи. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі: розгляду справи про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.

Враховуючи вищевказану норму кримінально процесуального закону, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність проведення судового розгляду в закритому судовому засіданні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 225, 309, 352 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Провести допит малолітньої потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим суддею під час досудового розслідування в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза залом судового засідання в іншому приміщенні, в рамках кримінального провадження № 0000197 внесеного до ЄРДР 18.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, в режимі відеоконференції поза залом судового засідання в іншому приміщенні ? у підрозділі «Центр захисту дитини (за моделлю Барнахус)», за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт. Вороновиця, вул. Якова Гальчевського (Гагаріна), буд. 20/б.

Допит призначити на 04.12.2025 о 11:00 год., в залі Вінницького міського суду Вінницької області, за адресою: м. Вінниця, вул. Грушевського, 17.

Зобов`язати т.в.о. слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень за участю дітей СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 забезпечити виклик в судове засідання сторін кримінального провадження та інших зацікавлених осіб в розгляді клопотання, зокрема: прокурора у провадженні ОСОБА_17 ; начальника відділу розслідування кримінальних проваджень за участю дітей СУ ГУНП у Вінницькй області капітана поліції ОСОБА_18 , спеціаліста ? психолога підрозділу "Центр захисту дитини (за моделлю Барнахус)" ОСОБА_19 , координатора Підрозділу "Центр захисту дитини (за моделлю Барнахус)" - ОСОБА_20 , адвоката, що надає правничу (юридичну) допомогу на підставі договору, представника дитини ОСОБА_21 , законних представників дитини ОСОБА_7 та ОСОБА_16 .

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_22