Справа №237/3856/24
Провадження № 1-кп/211/932/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження №1-кп/211/932/25 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянство України, освіта неповна середня, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2014 та 2016 року народження, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.111, ч.7 ст. 111-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

19.02.2014 представниками російської федерації (далі - рф) розпочато збройне вторгнення збройних сил рф (далі - зс рф), яке керівники рф назвали переміщенням військових підрозділів у межах звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту рф та іншими підрозділами зс рф здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечили військову окупацію території АРК і м. Севастополя. 18.03.2013 рф оголосила про офіційне включення Криму до її території.

Одночасно з цим протягом березня та на початку квітня 2014 року під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та зс рф представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих рф, взяли під контроль будівлі, у яких були розташовані органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07.04.2014 в м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі - «днр»), а 27.04.2014 в м. Луганську - терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі - «лнр»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які досі функціонують. Внаслідок військових дій у період із травня по серпень 2014 року сили оборони України звільнили частину раніше окупованих територій Донецької та Луганської областей.

Надалі, 24.02.2022, президент рф оголосив початок так званої спеціальної військової операції. Після цього близько четвертої години ранку того ж дня зс рф, інші збройні формування рф та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку рф, Республіки Білорусь та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України. З того моменту сили оборони України здійснюють збройну відсіч вздовж всієї лінії фронту.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб введено воєнний стан. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.05.2024 № 271/2024, затвердженим Законом України від 08.05.2024 № 3684-IX (опублікованим в «Голосі України» від 10.05.2024 № 32), яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX, Указом від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX, Указом від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, Указом від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023№ 3057-ІХ, Указом від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ, Указом від 06.11.2023 № 734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3429-ІХ, та Указом від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 № 3564-ІХ), Указом від 23.07.2024 № 469/2024, затвердженим Законом України від 23.07.2024 № 3891-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року на 90 діб.

03.08.2020 у обвинуваченого ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту. Того ж дня, перебуваючи у м. Донецьк Донецької області, з корисливих та ідеологічних мотивів, обвинувачений ОСОБА_7 , будучи громадянином України, з метою проходження військової служби, прибув до місця постійної дислокації в/ч НОМЕР_1 . Після складання військово-облікових документів обвинуваченого ОСОБА_7 було зараховано на посаду слюсаря окремого батальйону матеріального забезпечення т.зв. « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , в/ч НОМЕР_1 з присвоєнням військового звання сержант. Крім того, обвинуваченого ОСОБА_7 було забезпечено військовим форменим одягом, провізією та призначено грошове забезпечення.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради в формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, а саме 29.08.2020 обвинувачений ОСОБА_7 підписав контракт на проходження військової служби у вищевказаному підрозділі т.зв. «НМ ДНР».

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 , будучи громадянином України, який відповідно до ст. 65 Конституції України має своїм обов`язком здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, та у відповідності до частин 2, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» може бути реалізований шляхом проходження військової служби виключно у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також правоохоронних органах спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, умисно, з особистих мотивів, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, добровільно погодився взяти участь у бойових діях на боці держави, що здійснює збройну агресію проти України російської федерації.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 , будучи громадянином України, та раніше призначеним на посаду слюсаря окремого батальйону матеріального забезпечення т.зв. «Отдельная Тыловая Группа народной Милиции «Прилив»» ІНФОРМАЦІЯ_3 , в/ч НОМЕР_1 , починаючи з 07.03.2022 продовжив проходження військової служби у складі вказаного підрозділу.

Не пізніше жовтня 2022 (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) обвинуваченого ОСОБА_7 , було переведено на посаду такелажника 8 роти 2 батальйону ІНФОРМАЦІЯ_4 в/ч НОМЕР_2 , де він спільно з іншими військовослужбовцями вказаного підрозділу здійснював транспортування, розвантаження/завантаження боєприпасів та продуктів забезпечення на території Луганській області.

Через реформування структури Збройних Сил російської федерації 01.01.2023 військові частини т.зв. «ДНР» були ліквідовані. На базі однієї з них було сформовано 96 окремий стрілецький полк ЗС рф в/ч № НОМЕР_3 . Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 почав проходження служби у вищевказаному підрозділі.

У подальшому, 14.08.2024 (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) обвинуваченого ОСОБА_7 у складі 3 МСБ 5 ОМСБр 96 ОСП ЗС рф в/ч № НОМЕР_3 передислокували до військового полігону розміщеному поблизу АДРЕСА_2 , де він був забезпечений вогнепальною зброєю АК-74 та набоями до неї та разом із іншими військовослужбовцями проходив військове навчання з вогневої та медичної підготовки.

03.09.2024 обвинувачений ОСОБА_7 , який діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи у складі 3 МСБ 5 ОМСБр 96 ОСП ЗС рф в/ч № НОМЕР_3 , приймав участь у бойових діях проти Збройних Сил України на боці ворога російської федерації, виконував від невстановлених в ході досудового розслідування осіб наказ на штурм бойових позицій біля н.п. Красногорівки Мар`їнської територіальної громади Покровського району Донецької області, де в подальшому 06.09.2024 був затриманий військовослужбовцями Збройних Сил України.

Крім того, з 15.03.2022 обвинувачений ОСОБА_7 , будучи громадянином України, діючи умисно, добровільно, за власною ініціативою, перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, приймав участь в незаконному збройному формуванні, створеному на тимчасово окупованій території Донецької області, на посаді слюсаря окремого батальйону матеріального забезпечення т.зв. «Отдельная Тыловая Группа народной Милиции «Прилив»» ІНФОРМАЦІЯ_3 , в/ч НОМЕР_1 з метою допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Не пізніше жовтня 2022 (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) обвинуваченого ОСОБА_7 було переведено на посаду такелажника 8 роти 2 батальйону ІНФОРМАЦІЯ_4 в/ч НОМЕР_2 , де він спільно з іншими військовослужбовцями вказаного підрозділу здійснював транспортування, розвантаження/завантаження боєприпасів та продуктів забезпечення на території Луганській області.

Через реформування структури Збройних Сил російської федерації 01.01.2023 військові частини т.зв. «ДНР» були ліквідовані. На базі однієї з них сформовано збройне формування держави-агресора НОМЕР_4 окремий стрілецький полк ЗС рф в/ч № НОМЕР_3 . Таким чином обвинувачений ОСОБА_7 почав проходження служби у вищевказаному підрозділі.

В подальшому 14.08.2024 (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) обвинуваченого ОСОБА_7 у складі 3 МСБ 5 ОМСБр 96 ОСП ЗС рф в/ч № НОМЕР_3 передислокували до військового полігону розміщеному поблизу АДРЕСА_2 , де він був забезпечений вогнепальною зброєю АК-74 та набоями до неї та разом із іншими військовослужбовцями проходив військове навчання з тактичної, вогневої та медичної підготовки.

03.09.2024 обвинувачений ОСОБА_7 , будучи громадянином України, діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи у складі 3 МСБ 5 ОМСБр 96 ОСП ЗС рф в/ч № НОМЕР_3 , приймав участь у бойових діях проти Збройних Сил України на боці ворога російської федерації, виконував від невстановлених в ході досудового розслідування осіб наказ на штурм бойових позицій біля н.п. Красногорівки Мар`їнської територіальної громади Покровського району Донецької області, де 06.09.2024 був взятий у полон військовослужбовцями Збройних Сил України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, визнав повністю та пояснив, що у 2020 році він уклав контракт на проходження військової служби, яку проходив у окремому батальйоні матеріального забезпечення т.зв. «Отдельная Тыловая Группа народной Милиции «Прилив». У 2022 році його перевели на посаду такелажника 8 роти 2 батальйону ІНФОРМАЦІЯ_4 в/ч НОМЕР_2 . Він отримував заробітну плату у розмірі 15000 російських рублів щомісячно. У вересні 2024 року його разом з іншими військовослужбовцями привезли на полігон, який розташований біля н.п. Красногорівки Донецької області. 06 вересня 2024 року він добровільно здався у полон. Розуміє, що вчинив кримінальні правопорушення, у вчиненому кається, просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї винуватості, його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 111, ч.7 ст.111-1 КК України також підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

протоколом огляду від 18.09.2024 року об`єктом якого є стаття, розміщена на інтернет сайту «Informnapalm», а саме інформація щодо окремого батальйону матеріального забезпечення 1 армійського корпусу так званої «НМ ДНР» (а.с.84-91);

протоколом огляду від 18.09.2024 року об`єктом якого є стаття, розміщена на інтернет сайту «Informnapalm», а саме інформація щодо окремого батальйону матеріального забезпечення в/ч НОМЕР_1 1 армійського корпусу так званої «НМ ДНР» (а.с.92-98);

протоколом огляду від 18.09.2024 року об`єктом якого є публікація, розміщена на інтернет-ресурсі «РООИ РУСИЧИ-ЦЕНТР», де виявлено грамоту адресовану «РООИ РУСИЧИ-ЦЕНТР» яка підписана особою «командир войсковой части 34490 полковник ОСОБА_8 » (а.с.99-104);

протоколом проведення слідчого експерименту від 20.09.2025 року, за участю підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, під час якого ОСОБА_7 добровільно показав на карті місця проходження служби в нзф «днр» та зс рф, місце дислокації в/ч НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , де він вступив на військову службу та місце де він 06.09.2024 року був захоплений у полон військовослужбовцями ЗСУ (а.с.106-117).

протоколом пред`явлення особи для пізнання за фотознімками від 22.09.2024 року, згідно з яким свідок ОСОБА_9 у присутності двох понятих впізнав особу на фото № 2 як ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого було взято у полон штурмовою групою у складі якої він діяв (а.с.118-121).

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (№0002970) 13.09.2024 року були внесені відомості за ст.ст. 111 ч.1, 111 ч.2, 111-1 ч.7 КК України. Особу, яку повідомлено про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.66-67).

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України Серія НОМЕР_5 виданий 26.11.2002 року Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області (а.с.76).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року наголошує, що при оцінки доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумнім сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суд, після аналізу та оцінки вищевказаних доказів, які містяться у кримінальному провадженні, та досліджених безпосередньо у судовому засіданні, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи у їх сукупності, дійшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України при обставинах вказаних у вироку, у повному обсязі підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.

Суд, уважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування:

за ч. 1 ст.111 КК України як державна зрада, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту;

за ч. 2 ст. 111 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинене в умовах воєнного стану.

Суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 під час вчинення кримінальних правопорушень діяв з прямим умислом, оскільки він усвідомлював, що будучи громадянином України він вчиняв протиправні дії проти основ національної безпеки України, передбачав спричинення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України і бажав спричинити таку шкоду.

Мотивом кримінального правопорушення стало спонукання до незаконного збагачення та корислива мета збагатитися самому, а також ідеологічні мотиви.

Суд також уважає, що в діях обвинуваченого ОСОБА_7 є кваліфікуюча ознака «вчинене в умовах воєнного стану», оскільки у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України в умовах воєнного стану.

Суд, також уважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 7 ст. 111-1 КК України, як добровільна участь громадянина України в збройних формуваннях держави-агресора.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно абзацу 2 пункту 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року (в ред. Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 року) призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, особу винного, той факт, що він раніше не судимий, однак, будучи громадянином України, діючи умисно, вчинив особливо тяжкі злочини проти основ національної безпеки України, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даних про особу винного, суд уважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, з конфіскацією майна, належного йому на праві власності та заборони обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування.

На думку суду, такий вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання судом не встановлено.

При цьому на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити остаточне покарання (основне і додаткове) шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався.

06.09.2024 року ОСОБА_7 був взятий у полон та утримувався як військовополонений відповідно до Женевської конвенції про поводження з військовополоненими від 12 серпня 1949 року в ДУ «Табір для тримання військовополонених «Захід 1»» та в ДУ «Табір для військовополонених «Центр 5»».

Суд уважає, що період перебування обвинуваченого у таборі для тримання військовополонених, не є попереднім ув`язненням і не зараховується у строк відбування покарання.

Аналогічну позицію висловив Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 19 вересня 2024 року у справі № 461/8598/23 (провадження 51-2167км24), в якій вказав, що перебування особи в установі для тримання військовополонених не є попереднім ув`язненням і не зараховується у строк відбування покарання.

Процесуальних витрат немає. Речові докази не долучалися. Цивільний позов не заявлений.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять років, з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на п`ятнадцять років, з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на тринадцять років, з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років, з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначивши ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років, з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на п`ятнадцять років, з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

Строк покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не було подано апеляційну скаргу.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку в суді, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3