ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2472/25
Провадження №1-кс/477/62/26
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

04 лютого 2026 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000577 від 07 листопада 2025 року, про продовження дії раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що народився в м. Миколаєві Миколаївської області та фактично проживає в АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, не працює, не одружений, не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115, частиною першою статті 263 КК України

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2026 року прокурор Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 в поряду частини шостої статті 199 КПК України, звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000577 від 07 листопада 2025 року строком на 60 днів.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказує, що на розгляді Вітовського районного суду Миколаївської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00577 від 07 листопада 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115, частиною першою статті 263 КК України.

Оскільки підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні не призначено, а строк дії раніше застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу закінчується 08 лютого 2026 року та на даний час продовжують існувати обставини, які слугували підставою для вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, прокурор ОСОБА_3 просить продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 повністю підтримала подане клопотання та просила продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою з огляду на те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора та при вирішенні даного питання покладався на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні також не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши докази по заявленому клопотанню, слідчий суддя встановив наступне.

В провадженні слідчого відділу ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувало кримінальне провадження №0000577 від 07 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115, частиною першою статті 263 КК України, за фактом насильницької смерті ОСОБА_6 та незаконного зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

У цьому кримінальному провадженні 08 листопада 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі, яка з дотриманням положень статті 278 КПК України йому вручена.

Ухвалою слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 10 листопада 2025 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який продовжено ухвалою слідчого судді від 30 грудня 2025 року строком до 08 лютого 2026 року.

27 листопада 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, тобто придбанні та зберіганні зброї без передбаченого законом дозволу, яка також з дотриманням положень статті 278 КПК України йому вручена.

30 січня 2026 року прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 затверджено обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні та вказане кримінальне провадження направлено до Вітовського районного суду Миколаївської області для розгляду по суті пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, що підтверджується відміткою суду про отримання обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000577 від 07 листопада 2025 року.

З огляду на те, що строк дії запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_4 спливає 08 лютого 2026 року, а підготовче провадження у вказаному кримінальному провадженні на даний час не призначено, то у відповідності до приписів частини шостої статті 199 КПК України прокурором подано клопотання про його продовження.

Оцінюючи обґрунтованість поданого клопотання, слідчий суддя виходить з того, що за змістом частини шостої статті 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті

За приписами частини четвертої статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу.

Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у статті 194, 199 КПК України, конструкції яких передбачають такі критерії дослідження слідчим суддею обставин (фактів): наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини.

З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, пункт 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28 жовтня 1994 року, пункт 55).

Зі змісту поданого клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається причетність ОСОБА_4 до вчинення дій, які можуть охоплюватися складом кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115, частиною першою статті 263 КК України.

Дослідженими слідчим суддею доказами підтверджується достатність вагомих підстав вважати, що ОСОБА_4 вчинив дії пов`язані зі спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_6 від яких потерпілий помер на місці, а також дії пов`язані із придбанням та зберіганням вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, що в силу положень частини третьої статті 132 КПК України, частини другої статті 177 КПК України є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і запобіжного заходу.

Надані прокурором матеріали, на думку слідчого судді, пов`язують особу обювинуваченого із вчиненням кримінального правопорушення, пов`язаного із спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_6 від яких потерпілий помер на місці, а також дії пов`язані із придбанням та зберіганням вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Зі змісту ухвали слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 10 листопада 2025 року про обрання запобіжного заходу та ухвали слідчого судді від 30 грудня 2025 року про його продовження вбачається, що слідчим суддею було досліджено надані органом досудового розслідування докази, які свідчили про наявність як і обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння, так і наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, ризик незаконного впливу на свідків або інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо ризиків кримінального провадження то слідчий у поданому клопотанні зазначає про ризик переховування, ризик незаконного впливу на свідків чи інших підозрюваних, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з частиною 2 даної статті, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Співставляючи доводи клопотання прокурора з долученими до клопотання матеріалами, на предмет наявності ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про його наявність, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115, частиною першою статті 263 КК України, санкція кожної з яких відносить цей злочин до тяжких, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за його вчинення у разі доведення вини, підозрюваний може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Оцінюючи вказаний ризик, через призму положень статті 178 КПК України, слідчим суддею, також враховується і те, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, зловживає спиртними напоями, будь-яких осіб на утриманні не має, що вказує на досить низьку міцність його соціальних зв`язків. Тобто ризик передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України продовжує існувати і на даний час.

Ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у незаконному впливі на свідків у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що додані до клопотання матеріали кримінального провадження містять справжні анкетні дані свідків та осіб, яким прямо чи опосередковано відомо про обставини вчинення кримінального правопорушення, що може призвести до впливу на них шляхом умовлянь або погрожувань, у тому числі шляхом схиляння до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляння до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на користь підозрюваного, тому зазначений ризик продовжує існувати і на даний час.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним обставин, що на даний час продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який надає можливість ОСОБА_4 вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, джерел доходу не має, що дає підстави обґрунтовано припускати, що і в подальшому підозрюваний може продовжити займатися злочинною діяльністю, що свідчить про існування ризику пов`язаного з можливістю останнього вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею не встановлено інших обставин, які б дозволяли інакше оцінити наявність або ж відсутність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

Мета і обставини, що були підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є й надалі актуальними.

Слідчим суддею також враховується, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо сторона обвинувачення доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України (частина перша статті 184 КПК України).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини першої статті 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, зокрема: домашній арешт, в тому числі цілодобовий, надання підозрюваного на поруки особам, що заслуговують на довіру, а також особисте зобов`язання, з огляду на сукупність встановлених вище обставин, на даному етапі досудового розслідування не зможуть запобігти встановленим ризикам, однак зможуть завадити виконанню завдань кримінального провадження.

З урахуванням вищевикладеного та обставин провадження, особистих характеристик підозрюваного, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_4 іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

З матеріалів долучених прокурором до клопотання слідчому судді, встановлено, що 30 січня 2026 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлено до Вітовського районного суду Миколаївської області для розгляду по суті пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, та станом на день розгляду клопотання підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні не призначено, що у відповідності до частини шостої статті 199 КПК України, наділяє слідчого суддю правом вирішити питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

При визначенні строку тримання під вартою слід врахувати положення частини четвертої статті 176 КПК України, згідно яких запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні №0000577 від 07 листопада 2025 року не розпочато підготовче судове засідання, з огляду на ступінь тяжкості і характер висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, яке допускає тримання під вартою згідно пунктами 1, 2 частини четвертої статті 183 КПК України без визначення розміру застави у кримінальному провадженні, з метою запобігання раніше встановленим ризикам втечі та ухилення від виконання процесуальних рішень, впливу на свідків, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів.

Керуючись статтями 183, 193-194, 196-197, 199, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 03 квітня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню ГУНП в Миколаївській області після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7