Справа № 274/7114/25
Провадження № 1-кс/0274/1649/25

У Х В А Л А
Іменем України
21.10.2025 року м. Бердичів
в с т а н о в и в :
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав з підстав, зазначених в ній, просив задовольнити скаргу.
Дізнавач СД Бердичівського РВП в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Його неявка відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Статтею 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень праві свобод, гарантованих конвенцією.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова слідчого/ дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального процесу.

Слідчим суддею з матеріалів кримінального провадження № 0000033 встановлено наступне.

Відповідно до рапорту чергового Бердичівського РВП від 13.09.2024 р. вбачається, що 13.09.2024 р. о 14 год на службу 102 надійшло телефоном повідомлення від лікаря травмпункту про надання медичної допомоги ОСОБА_3 . Діагноз: забій грудної клітини (під питанням), який заявляє, що отримав тілесні ушкодження у наслідок конфлікту з відомою. У ОСОБА_3 відібрано заяву та пояснення для проведення додаткової перевірки (а.к.п. 14).

Зі змісту протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.09.2024 р. вбачається наступне: 13.09.2024 р. ОСОБА_3 звернувся до Бердичівського РВП ГУНП у Житомирській області із заявою про прийняття мір до адвоката ОСОБА_6 . ОСОБА_3 зазначено наступні обставини (дата, час, місце): 13.09.2024 р. близько 12 год 30 хв за адресою: м. Бердичів, вул. Житомирська, 38, в приміщенні адвокатського офісу адвокат ОСОБА_6 під час словесного конфлікту між ними штовхнула його та декілька разів вдарила по різних частинах тіла (а.к.п. 15).

З письмових пояснень ОСОБА_3 від 13.09.2024 р. вбачається, що 13.09.2024 р. близько 12 год 30 хв він прийшов до офісу адвоката ОСОБА_6 з метою забрати документи кримінального провадження, які надав їй 02.09.2024 р. для ознайомлення, оскільки відмовився від її послуг. На його прохання ОСОБА_6 повідомила, що ніяких документів не брала, після чого між ними стався словесний конфлікт. У подальшому адвокат кілька разів вдарила ногою по його ногам, потім вдарила кулаком в праве око та грудну клітину, він впав. Він почав кликати на допомогу, щоб викликали поліцію. Поліцією його доставлено до ЦМЛ, де він отримав медичну допомогу. Він ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не наносив, фізичну силу не застосовував, отримав направлення на проходження СМЕ (а.к.п. 17).

З письмових пояснень ОСОБА_6 від 03.10.2024 р. вбачається, що центром БПД її призначено представником потерпілого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні. 13.09.2024 р. під час спілкування з ОСОБА_3 вона повідомила, що відмовилась від представництва його інтересів та будь-яких його документів у неї немає. Після чого ОСОБА_3 нецензурно лаявся в її адресу, розмахував металевою палицею, за допомогою якої пересувається, вдарив палицею по столі та пошкодив тримач для документів. У подальшому ОСОБА_3 вдарив її палицею кілька разів, потягнув за волосся. Потім вона зателефонувала до поліції та написала заяву про спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . За даним фактом порушено кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України. Вона ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не наносила, фізичну силу не застосовувала (а.к.п. 18).

Згідно акту судово-медичного обстеження (дослідження) № 288 від 16.09.2024 р. вбачається, що при судово-медичному обстеженні ОСОБА_3 будь-яких видимих тілесних ушкоджень на обличчі, волосистій частині голови, тулубі, обох верхніх та нижніх кінцівках на момент судово-медичного обстеження виявлено не було (а.к.п. 19).

Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду від 16.01.2025 р. зобов"язано службову особу Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області, уповноважену на реєстрацію та внесення відповідних відомостей до ЄРДР, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 13.09.2024 р., зареєстровану в журналі єдиного обліку № 14108 від 13.09.2024 р. (а.к.п. 7-8).

На виконання вимог ухвали слідчого судді від 16.01.2025 р. сектором дізнання Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області 24.01.2025 р. внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, по факту отримання ОСОБА_3 тілесних ушкоджень (а.к.п. 1).

Згідно висновку експерта № 43 від 27.01.2025 р. вбачається, що у ОСОБА_3 будь-яких видимих тілесних ушкоджень на обличчі, волосистій частині голови, тулубі, обох верхніх та нижніх кінцівках на момент судово-медичного обстеження виявлено не було.

Слід зазначити, що прикладання травмуючої сили до тіла людини може не завжди залишати за собою будь-які видимі тілесні ушкодження (а.к.п. 21).

Постановою дізнавача СД Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 28.02.2025 р. кримінальне провадження № 0000033 від 24.01.2025 р. закрито у зв"язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (а.к.п. 37).

Встановлено, що в матеріалах кримінального провадження № 0000033 також міститься обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000383 від 14.09.2024 р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 398 КК України, потерпілою від якого визнано ОСОБА_6 .

Також встановлено, що скаржником ОСОБА_3 до матеріалів скарги долучено консультативний висновок спеціаліста від 17.09.2024 р., з якого вбачається, що у ОСОБА_3 в результаті лабораторного дослідження встановлений діагноз: забій грудної клітини і спини. Зсадення шкіри передньої поверхні лівої гомілки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалков та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року п. 67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v.Bulgaria) від 8 жовтня 1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).»

Тобто, мотиви прийняття рішення це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що дізнавач передчасно винесла постанову про закриття кримінального провадження, порушивши, тим самим, закріплений в ст. 9 КПК України принцип законності, згідно якого слідчий, дізнавач зобов`язаний всебічно і повно дослідити обставини кримінального провадження.

Досліджена в судовому засіданні постанова дізнавача ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000033 від 24.01.2025 р. у зв"язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, по факту отримання ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень, не містить даних щодо вжиття усіх необхідних заходів щодо збирання доказів та їй не надана правова оцінка з урахуванням обставин, викладених у скарзі.

Як убачається зі змісту вказаної постанови, дізнавачем у ході досудового розслідування проведено наступні слідчі дії, а саме: відібрано письмові пояснення від ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , допитано в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , призначено та проведено судово-медичну експертизу відносно ОСОБА_3 . Дослідивши матеріали кримінального провадження, дізнавач прийшов до висновку, що слідством не здобуто жодних доказів, які б підтверджували факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

На підтвердження викладених у постанові обставин дізнавач також посилається на наявний у матеріалах кримінального провадження № 0000033 від 24.01.2025 р. обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000383 від 14.09.2024 р. у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 398 КК України, а саме: своїми діями, які виразилися в умисному заподіянні представнику особи легких тілесних ушкоджень у зв"язку з діяльністю, пов"язаною з наданням правової допомоги.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що в матеріалах кримінального провадження відсутній протокол допиту обвинуваченого ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000383 від 14.09.2024 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 398 КК України. З викладених у протоколі допиту обвинуваченого ОСОБА_3 показань можливо встановити відомі йому обставини у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. Також можливо було б виключити в діянні ОСОБА_6 ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Однак, дізнавач без всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та без оцінки всіх зібраних доказів зробив висновок у постанові про те, що у ході досудового розслідування слідством не здобуто жодних доказів, які б підтверджували факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , у зв"язку з чим вказане кримінальне провадження підлягає закриттю за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК україни.

Як доказ неможливості викликати та допитати ОСОБА_3 , до матеріалів кримінального провадження долучено рапорт дізнавача ОСОБА_4 (без дати), з якого вбачається про неможливість допитати ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000033 від 24.01.2025 р. через те, що на телефонний дзвінок він не відповів; також за його місцем проживання було здійснено виїзд, однак ОСОБА_3 був відсутній за вказаною адресою.

Окрім того, слідчий суддя звертає увагу на висновок експерта № 43 від 27.01.2025 р., з якого вбачається, що у ОСОБА_3 будь-яких видимих тілесних ушкоджень виявлено не було, та консультативний висновок спеціаліста від 17.09.2024 р., з якого вбачається, що у ОСОБА_3 виявлено забій грудної клітини і спини. Зсадення шкіри передньої поверхні лівої гомілки.

Відповідно до вказаних висновків встановлено суперечності між ними.

При цьому, дізнавачем не усунуто вказані суперечності шляхом призначення повторної судово-медичної експертизи по вказаних документах з метою встановлення наявності на тілі ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, характера та механізму їх утворення, скільки місць прикладання сили виявлено у ОСОБА_3 , їх локалізацію тощо.

Окрім того, відповідно до змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження та на що звернуто увагу скаржником, слідчим суддею встановлено, що дізнавачем не допитано чергову Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , яка 12.09.2024 р. телефонувала ОСОБА_6 з метою повернення ОСОБА_3 документів з його персональними даними.

Відповідно до ст. 11 КПК України, під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Кожен має право захищати усіма засобами, що не заборонені законом, свою людську гідність, права, свободи та інтереси, порушені під час здійснення кримінального провадження.

ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини ... або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі "Ніконенко проти України", "Мута проти України", "Карабет та інші проти України").

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На підставі викладеного, слідчим суддею встановлено, що дізнавач поставився формально до проведення досудового розслідування, не надав повну оцінку зібраним у справі доказам. Наведене, на переконання слідчого судді, свідчить про неповноту досудового розслідування та не вжиття дізнавачем усіх заходів для встановлення обставин, тому слідчий суддя вважає, що вказана постанова не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, а саме не належно вмотивована і є такою, що передчасно винесена, тому підлягає скасуванню.

При цьому, слідчий суддя вважає за доцільне, з урахуванням принципу диспозитивності (ст. 26 КПК України), не перебираючи на себе дискреційні повноваження дізнавача, які передбачають самостійність дізнавача у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 4 ст. 40-1 КПК України), звернути увагу на вказані обставини, що вказують на неповноту слідства, але які не є вичерпними і їх усунення не позначатиме зворотне.

Таким чином, постанова дізнавача про закриття кримінального провадження, на переконання слідчого судді, не відповідає вимогам закону, оскільки винесена без всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, отже є невмотивованою, а тому рішення дізнавача про його закриття є передчасним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303-304, 306-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області від 28.02.2025 р. про закриття кримінального провадження № 0000033 від 24.01.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 28.02.2025 р. про закриття кримінального провадження № 0000033 від 24.01.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та направити матеріали провадження до Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області для проведення повного, всебічного та об"єктивного розслідування у даному кримінальному провадженні у відповідності з вимогами КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1