Справа № 383/1221/25
Номер провадження 1-кс/383/199/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого слідчого відділення відділення поліції № 3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

поручителів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області, клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні №0000073 від 12.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Свердлове Бобринецького району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, Кетрисанівського сільського голови Кропивницького району Кіровоградської області, одруженого, раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення відділення поліції № 3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим начальником Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , обґрунтовуючи його тим, що рішенням першої сесії Кетрисанівської сільської ради восьмого скликання від 20.11.2020 року ОСОБА_5 визнано обраним на посаду сільського голови Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області та засвідчено факт складання Присяги.

Згідно статуту Кетрисанівської сільської територіальної громади Кропивницького району Кіровоградської області: територіальна громада має єдиний представницький орган Кетрисанівську сільську раду; рада є представницьким і нормотворчим органом місцевого самоврядування Територіальної громади, який здійснює від імені та в інтересах Територіальної громади функції та повноваження місцевого самоврядування; завдання, функції та повноваження Ради визначаються законодавством України та Статутом; рада є юридичною особою, має власну печатку, рахунки у Державному казначействі України та інших фінансових установах, має право набувати від свого імені майнові та особисті немайнові права, несе відповідні обов?язки, може бути позивачем і відповідачем у судах; рада на реалізацію повноважень, визначених Конституцією та законами України, приймає нормативно - правові та інші акти у формі рішень. При здійсненні наданих повноважень сільський голова є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед Територіальною громадою, відповідальним - перед Радою, а з питань здійснення виконавчими органами Ради делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - підконтрольним відповідним органам виконавчої влади; до апарату та виконавчих органів Територіальної громади входять: сільський голова, секретар сільської ради, заступник сільського голови, старости, відділи та сектори без статусу юридичної особи; структура та загальна чисельність виконавчих органів та апарату сільської ради, система оплати праці та розмір заробітної плати працівників виконавчих органів та апарату ради затверджується Радою за поданням сільського голови, з урахуванням статті 6 Європейської хартії місцевого самоврядування та чинного законодавства України; фінансову основу місцевого самоврядування Територіальної громади складають: 1) кошти місцевого бюджету; 2) кошти підприємств, установ і організацій, що перебувають у комунальній власності Територіальної громади, у тому числі розміщених за межами Територіальної громади; 3) доходи від корпоративних прав підприємств, установ та організацій, засновником яких є Рада; 4) інші фінансові ресурси.

Згідно положення про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку у Кетрисанівській сільській раді, затвердженого розпорядженням голови Кетрисанівської сільської ради від 14.06.2021 №59-проплата праці працівників здійснюється відповідно до умов, передбачених Законами України та Постановами Кабінету Міністрів України.

Посади працівників та фонд їх оплати праці (основної зарплати) керівник затверджує у штатному розписі, який регламентує штат органу місцевого самоврядування, який складається та затверджується на початку кожного року відповідно до Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року № 228.

5 листопада 2021 року на десятій сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області прийнято рішення за № 1985«Про створення старостинських округів на території Кетрисанівської територіальної громади» відповідно до якого вирішено створити на території громади 15 старостинських округів шляхом ліквідації Мар?янівського, Рощахівського, Солонцюватського, Апрелівського, Сугокліївського, Верхньоінгульського, Новомиколаївського, Бобринківського, Кривоносівського старостатів, шляхом їх приєднання до інших старостинських округів.

На підставі вищевказаного рішення 22 грудня 2021 року на одинадцятій сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області прийнято рішення №2326

«Про внесення змін до структури чисельності апарату Кетрисанівської сільської

ради, її виконавчих органів» яким затверджено загальну чисельність апарату ради та її виконавчих органів".

В подальшому головою Кетрисанівської сільської ради видано розпорядження №825-к від 28 грудня 2021 року «Про

попередження старост та фахівців відділу земельних ресурсів Кетрисанівської

сільської ради про наступне вивільнення», яким передбачалось попередити про наступне вивільнення старост та фахівців відділу земельних ресурсів Кетрисанівської сільської ради у порядку, передбаченому п.1 ст.40 ст.49 Кодексу законів про працю України, у зв`язку з створенням старостинських округів на території Кетрисанівської сільської територіальної громади (п.1). Фактичне вивільнення старост та фахівців відділу земельних ресурсів Кетрисанівської сільської ради необхідно здійснити шляхом видання окремого розпорядження не раніше, ніж через 2 місяці з дня цього попередження.

Зазначені старости та фахівці відділу земельних ресурсів під особистий підпис були попереджені про наступне вивільнення шляхом ознайомлення та проставлення особистого підпису у додатках до даного розпорядження.

З метою реалізації вищевказаних рішень сесії восьмого скликання головою Кетрисанівської сільської ради ОСОБА_5 видано Розпорядження № 2- к від 04 січня 2022 року «Про затвердження штатного розпису Кетрисанівської сільської ради», яким затверджено та введено в дію з 01 січня 2022 року штатний розпис апарату та виконавчих органів Кетрисанівської сільської ради на 2022 рік в кількості 88 штатних одиниць.

Згідно затвердженого штатного розпису на 2022 рік в Кетрисанівській сільській раді передбачено 15 штатних посад старост старостинських округів та 4 штатних посади працівників відділу земельних ресурсів.

Також у клопотанні зазначено, що 24 лютого 2022 року (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) у ОСОБА_5 виник умисел на заволодіння чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану, шляхом виплати заробітної плати працівникам посади яких не включені до штатного розпису, затвердженого рішенням Кетрисанівської сільської ради № 2326 «Про внесення змін до структури чисельності апарату Кетрисанівської сільської ради, її виконавчих органів». Реалізуючи вищевказаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, у порушення вимог вищевказаного законодавства та рішень Кетрисанівської сільської ради № 1985 від 05 листопада 2021 року, № 2326 від 22 грудня 2021 року та розпорядження № 2- к від 04 січня 2022 року, ОСОБА_5 , перебуваючи на своєму робочому місці в Кетрисанівській сільській раді Кропивницького району Кіровоградської області, за адресою: вул. Незалежності, 80 м. Бобринець Кропивницького району Кіровоградської області 24 лютого 2022 року (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), видав розпорядження за №73-к «Про призупинення дії розпорядження від 28.12.2021 року», відповідно до якого дію розпорядження від 28.12.2021 року № 825-К "Про попередження старост та фахівців відділу земельних ресурсів Кетрисанівської сільської ради про наступне вивільнення" призупинено та зобов`язано фінансово-господарський відділ апарату Кетрисанівської сільської ради здійснювати нарахування та виплату всіх належних працівникам коштів відповідно до чинного законодавства. Контроль за виконанням цього розпорядження ОСОБА_5 залишив за собою. При цьому, розпорядження № 2 - к від 04 січня 2022 року «Про затвердження штатного розпису Кетрисанівської сільської ради», яким затверджено та введено в дію з 01 січня 2022 року штатний розпис на 88 штатних одиниць не скасовувалося та не призупинялося. У подальшому, продовжуючи реалізацію вищевказаного умислу, діючи умисно та цілеспрямовано, у порушення вимог вищевказаного законодавства та рішень Кетрисанівської сільської ради № 1985від 05 листопада 2021 року, № 2326 від 22 грудня 2021 року та розпорядження № 2- к від 04 січня 2022 року достовірно знаючи, що з 01 січня 2022 року діє новий штатний розпис, перебуваючи на своєму робочому місці в Кетрисанівській сільській раді Кропивницького району Кіровоградської області за адресою: вул. Незалежності, 80 м. Бобринець Кропивницького району Кіровоградської області зобов`язав працівників фінансово-господарського відділу сільської ради табелювати та нараховувати заробітну плату особам, які підлягали звільненню. Враховуючи викладене ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою заволодіння бюджетних коштами, зловживаючи службовим становищем, всупереч рішень Кетрисанівської сільської ради № 1985 від 05 листопада 2021 року, № 2326 від 22 грудня 2021 року та розпорядження № 2- к від 04 січня 2022 року, усвідомлюючи, що 7 посад старост та 21 посада працівників відділу земельних ресурсів не включені до штатного розпису та дані працівники попереджені про вивільнення, у період з 01.03.2022 року по 30.11.2022 року безпідставно здійснював підписання табелів обліку використання робочого часу до яких включено відомості про роботу працівників, які не передбачені штатним розписом, внаслідок чого даним працівникам здійснено зайве нарахування заробітної плати в сумі 2 846 296,81 грн. та за них зайво сплачено Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 626 185, 26 грн. чим заподіяно збитки державі в особі Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на загальну суму 3 472 482,07 грн., що документально підтверджується висновком судово-економічної експертизи № 21/25 від 18.09.2025 року.

В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді застави в сумі 3 472 482 грн. слідчий послався на обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж застава.

Також від сторони захисту до суду надійшло клопотання про застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді особистої поруки депутатів Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави та просили відмовити захисту у їх клопотанні про застосування особистої поруки.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні обставини, викладенні в клопотанні слідчого заперечив, вказуючи на їх необґрунтованість та просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді застави, а застосувати особисту поруку.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні також заперечив щодо задоволення клопотання слідчого, надавши до суду письмове заперечення з характеризуючими матеріалами відносно ОСОБА_5 та вказав на необґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу, відсутність обґрунтованої підозри, необґрунтованість зазначених слідчим ризиків та необґрунтованість високого розміру застави, проте зазначив, що відносно підозрюваного можливо обрати більш м`який запобіжний захід - особисту поруку ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

Захисник адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні заперечивши щодо задоволення клопотання слідчого виклав аналогічну позицію.

Поручителі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 в судовому засіданні підтримали клопотання захисту про застосування відносно ОСОБА_5 особистої поруки, охарактеризували ОСОБА_5 виключно з позитивної сторони вказавши, що весь депутатський корпус Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області одноголосно прийняли рішення про підтримання клопотання про передачу ОСОБА_5 їм на поруки. Також зазначили, що їм зрозуміло, у вчинені якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, а також право на відмову від взятих на себе зобов`язань.

Перевіривши доводи клопотаннь, дослідивши докази, заслухавши думку учасників судового провадження приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, а клопотання захисту задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими слідчого відділення відділення поліції № 3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 12.05.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

26 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, тобто у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вчинене у особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану.

Згідно з ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є особливо тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавленням волі від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Розділ ІІ КПК визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Так, ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно зі змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено частиною першою статті 178 КПК.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1ст. 182 КПК України).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з заставою, є: особисте зобов`язання та особиста порука (ст. 176 КПК України).

Фактично, слідчий суддя при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу повинен встановити, чи є вид запобіжного західу пропорційним для запобігання ризику або ризикам, наявність яких визнана доведеною, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Згідно з вимогами статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування та наданими слідчому судді разом із клопотанням письмовими доказами у сукупності.

Слідчий суддя вважає, що викладені вище обставини на даному етапі досудового розслідування з розумною достатністю та вірогідністю пов`язують підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням, оскільки для стороннього спостерігача прослідковувався б зв`язок між описаними діями та наслідками. В подальшому, такі обставини мають бути перевірені та оцінені в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Твердження сторони захисту про необґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, не заслуговують на увагу, та є безпідставними, оскільки, на переконання слідчого судді, обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчим суддею звертається увага на те, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, а тому, ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та враховуючи, що на всій території України введено військовий стан, вказаний ризик не є уявним.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в яких підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

Так, вказаний ризик є наявним протягом усього розгляду кримінального провадження, як на стадії досудового розслідування так і під час розгляду кримінального провадження по суті до винесення судом кінцевого рішення, однак, прогнозованість такої поведінки з боку підозрюваного слід оцінювати з урахуванням індивідуальності особи підозрюваного та обставин кримінального провадження, в даному випадку це те, що підозрюваний має постійне місце проживання, одружений, працює Кетрисанівським сільським головою Кропивницького району Кіровоградської області. Тобто, вірогідність переховування підозрюваного від слідства та суду, враховуючи наведені обставини, слідчий суддя відносить до середнього.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у даному кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя дійшов висновку про ймовірність вказаного ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому провадженні, частина з яких є підлеглими підозрюваного.

Не залишається поза увагою слідчого судді роз`яснення, надані Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», де у п. 8 зазначено, що як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Водночас, слідчий суддя вважає недоведеним стороною обвинувачення ризику, що передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, оскільки окрім посилання на ризики, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, таке твердження не вмотивовано взагалі та не обґрунтоване належними та допустимими доказами.

При цьому враховується, що відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» у справі № 30671/04 від 23.01.2012 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів - підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю.

Вказані обставини разом з наявними ризиками свідчать про необхідність обрання та застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави, що забезпечить запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.

Саме запобіжний захід у вигляді застави є єдиним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час здійснення досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження, чого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

Водночас, менш суворий запобіжний захід, ніж застава, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування (в тому числі шляхом неналежного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків) і руху кримінального провадження.

Встановлені під час досудового розслідування та відображені в цьому клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, обґрунтування та ступінь вираженості наведених ризиків дають обґрунтовані підстави вважати, що жодні інші, більш м`які, запобіжні заходи, окрім застави, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування до підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту на користь підозрюваного, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що особисте зобов`язання є запобіжним заходом, який не в повній мірі може запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Щодо особистої поруки за клопотанням захисту, де про особисту поруку звернулися громадяни ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які як депутати Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області зголосилися поручитися за виконання підозрюваним обов`язків, визначених ст. 194 КПК України, то це питання вирішено слідчим суддею виходячи із положень ст. 180 КПК України, де питання щодо застосування до особи запобіжного заходу у вигляді особистої поруки вирішується в судовому засіданні за участю осіб, що мають намір стати поручителями.

Особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу (ч. 1ст. 180 КПК України).

З положень закону слідує, що при застосуванні до підозрюваного цього запобіжного заходу найважливішою гарантією реального виконання покладених на нього обов`язків є особисті якості поручителя, який є авторитетом, зумовленим моральними якостями особистості, силою прикладу і здатністю адекватно виразити сенс необхідної вимоги в тому чи іншому випадку.

І хоча особи поручителів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заслуговують на довіру та мають високий моральний авторитет, проте особиста порука застосовується за умови врахування також тяжкості інкримінованого злочину, особи підозрюваного, роду його занять, віку, стану здоров`я, сімейного стану та реальної впевненості, що даний запобіжний захід здатен гарантувати належну поведінку та явку підозрюваного на першу про те вимогу.

Втім, клопотання про особисту поруку взагалі не обґрунтоване належним чиномй у тому числі, й що останні мають вплив на підозрюваного та потенційно зможуть виконати взяті на себе зобов`язання, а тому доцільність і ефективність такого запобіжного заходу є непереконливою.

Під час вирішення питання про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 , раніше не судимий, одружений, є Кетрисанівським сільським головою Кропивницького району Кіровоградської області, має постійне зареєстроване місце проживання, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, його вік та стан здоров`я, враховує також достатньо високий майновий стан підозрюваного, де з довідки про доходи Кетрисанівської сільської ради, виданої на ім`я ОСОБА_5 , останньому нарахована заробітна плата за період з березня 2025 року по серпень 2025 року в сумі 498882,80 грн, , займану посаду на час вчинення інкримінованого йому діяння під час дії воєнного стану, та те що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України й тяжкість можливого покарання, яке відповідно до ст.12 КК України класифікується як особливо тяжкий злочин.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч.5 ст. 182 КПК України).

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п.3 ст.5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України», а саме: закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

Використання законодавцем терміну «у виключних випадках», по суті, є оціночним критерієм щодо здатності або нездатності забезпечити виконання обов`язків підозрюваним. В такому випадку, для слідчого судді, орієнтирами для визначення розміру застави є майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди або доходу, в отриманні якого він підозрюється. Сума застави, на думку слідчого судді, повинна бути такою, щоб, з одного боку, загроза втрати внесеної суми утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не була завідомо непомірною для підозрюваного, що призведе до неможливості виконання застави.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею також встановлено, що мотивуючи наявність виключного випадку сторона обвинувачення вказує лише на розмір шкоди, який завдано кримінальним правопорушенням, не обґрунтовуючи жодним чином виключних обставин для застосування більшого розміру застави, ніж визначеного у п.3 ч.5 ст.182 КПК України. Тому, наведене свідчить про відсутність підстав для встановлення виключного випадку та необхідності визначення застави у розмірі, яка перевищує граничну межу, визначену в п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, в сумі 3472482 грн., як зазначено у клопотанні слідчого.

З урахуванням встановлених вище обставин та обставин кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що застава у межах, які визначені п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України може забезпечити належну поведінку підозрюваного та уникненню встановлених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризиків, тому вважає необхідним визначити підозрюваному заставу у розмірі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908400 грн. що буде достатньою мірою гарантувати виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України.

Саме такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде тим стимулюючим фактором, який стримуватиме підозрюваного від реалізації наявних ризиків і такий розмір підозрюваний або інша особа (заставодавець) боятиметься втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків, є розумним з огляду на необхідність виконання завдань кримінального провадження та не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, а в більшому розмірі, як зазначено у клопотанні слідчого в сумі 3 472 482 грн, є необґрунтованою.

З метою досягнення мети застосування запобіжного заходу, виконання завдань кримінального провадження на підозрюваного необхідно покласти також обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000073 від 12.05.2025 року щодо обставин даного кримінального провадження, за винятком їх спільної участі в процесуальних, слідчих діях та в суді; здати на зберігання до відповідного територіального органу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави та про відмову в задоволенні клопотання захисту щодо обрання підозрюваному ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у виді особистої поруки - відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 131, 132, 176-178, 182, 184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до ОСОБА_5 задовольнити частково.

У задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у виді поруки відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних, тобто 908400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста гривень 00 копійок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505, призначення платежу забезпечення виконання ухвали суду №№ 383/1221/25 від 03.10.2025 року кримінальне провадження №0000073 від 12.05.2025 року.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_5 на строк до 03.12.2025 року наступні обов`язки:

1) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

2) утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000073 від 12.05.2025 року щодо обставин даного кримінального провадження, за винятком їх спільної участі в процесуальних, слідчих діях та в суді;

3) здати на зберігання до відповідного територіального органу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання покладених обов`язків. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд, вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

В іншій частині клопотання слідчого відмовити.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захисникам негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали, та набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції.

Повний текст ухвали оголошено 07.10.2025 року о 14 год. 40 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1