Справа № 541/4566/25
№ провадження 1-кп/541/119/2026
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000906 від 14.09.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагул, Молдова, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

09 вересня 2025 року, близько 17 год (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючим в період воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією рф проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому неодноразово продовжений, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, скориставшись тим, що власниця майна та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, шляхом відчинення замку вхідних дверей, проник до кімнати у будинку за вказаною адресою, де знаходилось особисте майно ОСОБА_5 , звідки таємно викрав належний останній мобільний телефон марки «Хіаоті Redmi Note 9», вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/117-25/20702-ТВ від 19.09.2025 становила 3 266,67 грн, який обернув на свою користь.

У подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми протиправними діями потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викраданні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 12 вересня 2025 року, близько 06 год, (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів своєї співмешканки ОСОБА_7 , діючим в період воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією рф проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому неодноразово продовжений, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, скориставшись тим, що власниця майна та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, діючи повторно, з жіночої сумочки, яка знаходилась у кімнаті будинку за вказаною адресою, шляхом вільного доступу, таємно викрав грошові кошти в розмірі 700 доларів США, що згідно даних отриманих з офіційного сайту НБУ (https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates), станом на 12.09.2025 в еквіваленті до національної валюти України складало 28 918,89 грн, які належать ОСОБА_8 .

У подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми протиправними діями потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викраданні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, що є кваліфікуючими ознаками скоєного, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що з ОСОБА_7 проживають разом з 2005 року, в цьому ж будинку проживала сестра співмешканки ОСОБА_5 . В вересні посварились з співмешканкою, побачив у сумці ОСОБА_7 гроші, взяв 700 доларів США, та потратив частину на наркотики, 300 доларів США видав добровільно працівникам поліції. Повідомив, що йому не відомо походження грошей. Примирилися з ОСОБА_7 і вже тиждень проживають знов разом. Щодо мобільного телефону, повідомив, що телефон належить ОСОБА_5 , без її відома взяв у користування. Жалкує, що так вчинив.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій також зазначила про відсутність претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого та просила суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого та просила суворо не карати.

Відповідно до ст. 349 КПК України інші докази судом не досліджувалися оскільки вони всіма учасниками судового розгляду визнані і не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів в добровільності і істинності їх позицій.

Прокурор просив ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. На підставі п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки щодо виконання заходів, передбачених пробаційною програмою. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Оцінюючи в сукупності всі обставини по справі суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України доведена поза розумним сумнівом, і його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану, а також таємнє викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ст.65 КК України вказує на те, що загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 міри покарання, суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню. Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

При призначенні покарання суд приймає до уваги, що обвинувачений вину визнав, розкаюється у скоєному, не працює, на обліку лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоідів, синдром залежності з 2023 року, на підстав ст. 89 КК не судимий. Матеріальна шкода потерпілим відшкодована частково, потерпілі не наполягали на суворій міри покарання.

При призначенні покарання, суд враховує характер і ступень тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини справи, характеризуючі дані на обвинувачену, його відношення до скоєного та вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст. 75,76 КК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта і які документально підтверджені, в сумі 1782 гривні 80 копійок відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349,368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженими органами з питань пробації.

На підставі п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки щодо виконання заходів, передбачених пробаційною програмою.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи на суму 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17.09.2025 (справа №541/3667/25, провадження №1-кс/541/838/2025 .

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-гаманець чорного кольору марки Impersal Horse, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 від 31.05.2022. виданий органом 5332 на ім`я ОСОБА_4 , посвідчення пацієнта замісної терапії № 7 видане на ім`я ОСОБА_4 , які передано під розписку на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - залишити за належністю власнику обвинуваченому ОСОБА_4 ;

-грошові кошти: купюру номіналом 100 доларів США, серії LE 80214786 Е, 2009А, Е5; купюру номіналом 100 доларів США, серії КВ 20066752 С, В2, 2006А; купюру номіналом 100 доларів США, серії KL 90909141 D, L12, 2006А; купюра номіналом 500 грн, серії МА 5333438, датована 2024 роком; купюра номіналом 500 грн, серії ЄР 4411368, датована 2024 роком, які передано під розписку на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити за належністю власнику потерпілій ОСОБА_7 ;

-мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 9, ІМЕI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який передано на зберігання до камери речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Якова Усика, 34, м. Миргород - повернути за належністю власнику потерпілій ОСОБА_5 ;

-сім-карту оператора мобільного зв`язку TOB «Lifecell»: НОМЕР_4 , яку передано на зберігання до камери речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Якова Усика, 34, м. Миргород - повернути за належністю власнику потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородській міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

СуддяОСОБА_1