Справа № 157/2200/25
Провадження №1-кп/157/78/26
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

16 січня 2026 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2023 року за №0000584, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду, мотивуючи тим, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, кримінальне провадження підсудне Камінь-Каширському районному суду Волинської області та підстав для його закриття немає, а також заявила клопотання, згідно з яким просила доручити органу пробації сел. Маневичі підготувати досудову доповідь щодо обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , згідно з яким просив обвинувальний акт повернути прокурору, мотивуючи тим, що обвинувальний акт підписаний не уповноважений прокурором, а подана прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 постанова про визначення групи прокурорів не була відкрита стороні захисту та у реєстрі матеріалів досудового розслідування відомості про таку постанову відсутні, а зазначено лише про одну постанову заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_9 про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 18.08.2023, у якій прокурор ОСОБА_10 , яка затвердила обвинувальний акт, не зазначена.

Щодо клопотання прокурора про доручення органу пробації підготувати досудову доповідь, то сторона захисту, не заперечила проти його задоволення у разі, якщо суд відмовить у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просила у задоволенні клопотання захисника відмовити, мотивуючи тим, що обвинувальний акт затверджено уповноваженим прокурором, повноваження прокурора ОСОБА_10 підтверджується постановою заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_11 від 13 листопада 2025 року, до кола відповідальності якого згідно з наказом від 02 жовтня 2025 року № 104 про розподіл обов`язків між керівництвом Волинської обласної прокуратури, було віднесено також відповідальність за стан організації роботи з питань відділу організації і забезпечення підтримання публічного обвинувачення в суді, а також підтверджуються відомостями з ЄРДР щодо руху кримінального провадження, відповідно до яких призначення прокурорів у кримінальному провадженні мало місце 18.08.2023 та 13.11.2025.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та їх представник ОСОБА_13 у підготовчому судовому засіданні не заперечили призначити кримінальне провадження до судового розгляду, а також підтримали письмове клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування на мотоцикл марки «Lifan-150», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У письмовому клопотанні про скасування арешту представник потерпілих - адвокат ОСОБА_13 просить мотоцикл марки «Lifan-150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користувався син потерпілих, - ОСОБА_14 у період ДТП і який знаходиться на території Маневицького відділу поліції Камінь-Каширського району, звільнити з-під арешту та передати на відповідальне зберігання потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_6 . В обгрунтування клопотання зазначає, що арешт на зазначений мотоцикл було накладено ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 серпня 2023 року, цей мотоцикл перебував у користуванні сина потерпілих і був вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 18.08.2023, визнаний речовим доказом, було заборонено користуватися і розпоряджатися ним. Юридично арешт на зазначений мотоцикл ОСОБА_14 не накладався, а тому цей мотоцикл підлягає поверненню батькам загиблого, тобто потерпілим у кримінальному провадженні. Для забезпечення цивільного позову про стягнення з ОСОБА_4 , у тому числі і завданої майнової шкоди внаслідок пошкодження мотоцикла, виникла необхідність у призначенні автотоварознавчої експертизи, на вирішення якої необхідно буде поставити питання: чи придатний мотоцикл, яким керував ОСОБА_15 в період ДТП, до експлуатації, чи підлягає мотоцикл ремонту, і якщо так, то яка вартість ремонту, яка була вартість цього мотоцикла до ДТП. 04 листопада 2025 року в порядку ст. 56 КПК України потерпіла ОСОБА_12 заявила слідчому клопотання про призначення зазначеної експертизи, однак у задоволенні цього клопотання безпідставно відмовлено. Водночас, потерпілі за відсутності товарознавчої експертизи мотоцикла позбавлені можливості заявити цивільний позов про стягнення майнової шкоди у кримінальному провадженні до початку судового розгляду, внаслідок чого грубо порушені їхні права, передбачені ч. 1 ст. 128 КПК України. Мотоцикл сина потерпілих зберігається на штрафмайданчику Маневицького відділу поліції. Заяву про призначення товарознавчої експертизи вони мають намір подати керівнику ТОВ «ЕКСПЕРТ-СЕРВІС ВОЛИНЬ» ОСОБА_16 , який здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_2 . У телефонному режимі представником потерпілих з ОСОБА_16 досягнута домовленість про проведення автотоварознавчої експертизи, орієнтовна вартість якої буде складати 12 000 грн. Однак ОСОБА_16 повідомив, що експерти товариства не практикують проведення експертизи на штрафних майданчиках відділів поліції. В розпорядження експертів об`єкт дослідження має бути наданий зацікавленими особами за адресою проживання замовника (заявника). Водночас перебування мотоцикла сина потерпілих у статусі арештованого майна викликає сумніви в його доцільності. Огляд судом речових доказів, зокрема вказаного мотоцикла, в порядку ст. 357 КПК України, практично не можливий, оскільки доставити мотоцикл у судове засіданні не реально. Сумнівно, що суд та учасники кримінального провадження матимуть можливість прибути на штрафний майданчик Маневицького ВП для цієї мети, та й потреби в огляді мотоцикла немає. Разом з тим, після скасування арешту мотоцикла є можливість передати його на відповідальне зберігання потерпілим у кримінальному провадженні. Крім цього, судове рішення про накладення арешту на мотоцикл р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_14 відсутнє. Зазначеною ухвалою накладено арешт на мотоцикл, реєстраційний номер якого НОМЕР_1 ОСОБА_14 , а не ОСОБА_14 .

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні не заперечила щодо передання мотоцикла, на який накладено арешт, на відповідальне зберігання потерпілим, але без права розпорядження, відчуження та користування цим транспортним засобом, мотивуючи тим, що кримінальне провадження не розглянуто та потреба в арешті не відпала, не можна цей транспортний засіб ще ремонтувати, змінювати його зовнішній вигляд, а користування ним може привести до спотворення пошкоджень, які виникли внаслідок ДТП, на цьому транспортному засобі.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні категорично заперечили проти задоволення клопотання представника потерпілих про скасування арешту, накладеного на мотоцикл, яким керував ОСОБА_14 , в обгрунтування заперечення захисник пояснив, що клопотання є передчасним, адже розгляд кримінального провадження ще навіть не розпочато, під час розгляду сторона захисту не позбавлена можливості та має право заявляти клопотання про призначення повторних, додаткових експертиз, у зв`язку з чим може виникнути потреба у додатковому огляді зазначеного мотоцикла, тобто на цей час потреба в арешті не відпала.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд, серед іншого, має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо такий акт не відповідає вимогам цього Кодексу.

Порядок складення обвинувального акта у кримінальному провадженні, перелік відомостей, що має містити обвинувальний акт, встановлено ст. 291 КПК України.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4 ) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно (ст. 291 КПК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 підписав старший слідчий у кримінальному провадженні слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП у Волинській області ОСОБА_17 та прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_18 , яка затвердила цей обвинувальний акт 04 грудня 2025 року

Згідно з постановою про визначення групи прокурорів та старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні за підписом заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_11 від 13 листопада 2025 року останнім визначено групу прокурорів у цьому кримінальному провадженні, у тому числі у складі прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Волинської обласної прокуратури ОСОБА_19 .

Повноваження заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_11 на визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні підтверджуються наказом № 104 від 02 жовтня 2025 року «Про розподіл обов`язків між керівництвом Волинської обласної прокуратури» за підписом керівника обласної прокуратури ОСОБА_20 , з якого вбачається, що заступник керівника обласної прокуратури ОСОБА_11 відповідає за стан організації роботи з питань відділу організації і забезпечення підтримання публічного обвинувачення в суді.

У своїй постанові від 17 липня 2024 року у справі № 753/13833/20 (провадження № 51-1042км24) Верховний Суд зазначив таке: « І, нарешті, стосовно доводів сторони захисту про те, що під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в порядку статті 290 КПК не була відкрита постанова про визначення групи прокурорів від 17 липня 2020 року, згідно з якою прокурор ОСОБА_12 набув повноваження процесуального керівника у виділеному провадженні, і відсутність відомостей про її прийняття у реєстрі матеріалів досудового розслідування, що є додатком до обвинувального акта, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до статті 109 КПК реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування. Відсутність реквізитів вказаної постанови дійсно свідчить про недотримання, у цьому випадку слідчим ОСОБА_23 , вимог зазначеної вище статті. Проте, у національному кримінальному процесуальному праві істотність порушення вимог КПК слід визначати у кожному конкретному провадженні з огляду на можливість усунення такого порушення у подальшому. Зі змісту обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні убачається, що процесуальними керівниками були прокурори ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_18 (т. 1, а. п. 5 - 9), що відповідає змісту поданої у суді копії постанови (т. 2, а. п. 56). Надання постанови про призначення групи прокурорів у судових стадіях провадження у цілому відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 14 лютого 2022 року у справі № 477/426/17 (провадження № 51-4963 кмо 20) стосовно того, що постанови керівника органу досудового розслідування про визначення слідчого або групи слідчих, старшого групи слідчих, які здійснювали досудове розслідування, можуть бути надані прокурором та оголошені під час судового розгляду у випадку, якщо під час дослідження доказів в учасників провадження виникне сумнів у їх достовірності, з огляду на те, що ці докази було зібрано неуповноваженими особами. Підстав вважати надану постанову сфальсифікованою у суду нижчої інстанції не виникло, як і не виникло їх у суду касаційної інстанції. Більше того, колегія суддів погоджується з обґрунтуванням, наданим судом апеляційної інстанції з цього приводу, а саме: «Процесуальне рішення про призначення групи прокурорів, зміну групи прокурорів не є самостійним доказом у кримінальному провадженні. Відповідно до статті 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Процесуальні ж документи, які стали підставою для здійснення досудового розслідування уповноваженими особами, не є документами у розумінні частини другої статті 99 КПК, оскільки не містять зафіксованих та зібраних відповідними суб`єктами фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб або групи осіб». Таким чином, колегія суддів погоджується з кінцевими висновками судів першої та апеляційної інстанції щодо повноважності слідчих та прокурорів у цьому кримінальному провадженні».

Як вбачається з обвинувального акта щодо ОСОБА_4 прокурорами у кримінальному провадженні є: начальник відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_21 (старший прокурор групи прокурорів), прокурори відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та прокурор Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно з відомостями з ЄРДР про рух кримінального провадження, наданими у підготовчому судовому засіданні прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яку включено до складу групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні, призначення прокурорів мало місце 18.08.2023, про що свідчить постанова про визначення групи прокурорів та старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні від 18 серпня 2023 року за підписом заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_9 , якою було визначено групу прокурорів та старшого групи прокурорів у складі начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству обласної прокуратури ОСОБА_21 , прокурорів цього відділу ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 та прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_25 , а також 13 листопада 2025 року, про що свідчить вищезазначена постанова за підписом заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_11 , відповідно до якої визначено групу прокурорів та старшого групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні у складі начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству обласної прокуратури ОСОБА_21 (старший групи прокурорів), прокурорів цього відділу ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_26 , прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

З доданого до обвинувального акта реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що у ньому відсутні реквізити постанови про визначення групи прокурорів від 13 листопада 2025 року, про що зазначив у підготовчому судовому засіданні і захисник ОСОБА_5 .

Ці обставини дійсно свідчить про недотримання слідчим вимог ч. 2 ст. 109 КПК України.

Однак, з огляду на вищезазначені обставини та зазначений правовий висновок Верховного Суду, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підписано уповноваженим прокурором, який його затвердив, а тому підстави для задоволення клопотання захисника відсутні.

Доводи захисника ОСОБА_5 про те, що під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України постанова про визначення групи прокурорів від 13 листопада 2025 року була відсутня у матеріалах досудового розслідування і така постанова стороні захисту не була відкрита та відомості про неї відсутні у реєстрі матеріалів досудового розслідування, який є додатком до обвинувального акта, самі по собі не можуть свідчити про відсутність повноважень у прокурора ОСОБА_10 на затвердження та підписання обвинувального акта, адже, згідно з правовою позицією Верховного Суду істотність порушення вимог КПК слід визначати у кожному конкретному провадженні з огляду на можливість усунення такого порушення у подальшому та, крім того, постанова про визначення групи прокурорів, зміну групи прокурорів не є самостійним доказом у кримінальному провадженні.

Зазначена в обвинувальному акті інформація щодо повноважень прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 узгоджується з постановою про визначення групи прокурорів та старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні за підписом заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_11 від 13 листопада 2025 року.

Крім того, відомості про постанову від 13 листопада 2025 року містяться в ЄРДР, що підтверджується наданою прокурором суду інформацією про рух кримінального провадження.

З урахуванням цих обставин, відсутні достатні підстави вважати, що зазначена постанова не може бути прийнята судом як документ на підтвердження повноважень прокурора ОСОБА_10 у цьому кримінальному провадженні, про що просив захисник, і що ця постанова недостовірна.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти у тому числі і такі рішення як: призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд: 1) визначає дату та місце проведення судового розгляду; 2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; 3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; 4) розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні; 5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Частиною 5 ст. 314 КПК України встановлено, що у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Відповідно до частин 1-2 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 підсудне Камінь-Каширському районному суду Волинської області. Підстав для закриття кримінального провадження немає. До обвинувального акта, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки обвинуваченого і захисника про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься, згідно зі ст. 12 КК України, до категорії тяжких злочинів і за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

З урахуванням вищезазначеного та заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, за відсутності підстав для повернення обвинувального акта прокурору, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження належить призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, в яке викликати прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого, захисника, потерпілих та їх представника, і доручити представнику персоналу відповідного органу пробації скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого.

Щодо клопотання представника потерпілих адвоката ОСОБА_13 про скасування арешту, накладеного на мотоцикл марки «Lifan-150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , то в його задоволенні належить відмовити, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з обвинувального акта, мотоцикл, на який накладено арешт, є речовим доказом у кримінальному провадженні, розгляд кримінального провадження ще не розпочато по суті, докази суд ще не дослідив, а тому, з урахуванням наведених в обвинувальному акті обставин кримінального провадження, зазначене клопотання, як правильно зазначив у підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , є передчасним.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_13 не довів, що на цей час відпала потреба в застосуванні зазначеного арешту, як і те, що арешт накладено необґрунтовано.

Посилання представника потерпілих на те, що фактично арешт на мотоцикл, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_14 не був накладений, оскільки в ухвалі про арешт мотоцикла, р.н. НОМЕР_1 , арешт накладено на мотоцикл ОСОБА_14 , а не ОСОБА_14 , не є достатньою підставою для повернення цього транспортного засобу власнику, адже як пояснив у підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 арешт накладено саме на належний йому мотоцикл, реєстраційний номер якого НОМЕР_1 .

Неправильне зазначення прізвища особи, в якої було виявлено і вилучено зазначений мотоцикл, не свідчить про те, що на цей транспортний засіб арешт не накладено.

Крім того, не є підставою для скасування арешту, накладеного на вказаний мотоцикл і повернення його потерпілим, посилання представника потерпілих на необхідність надання цього арештованого майна експерту для проведення експертизи з метою заявлення цивільного позову у кримінальному провадженні.

Як вбачається з обвинувального акта, мотоцикл, реєстраційний номер якого НОМЕР_1 , знаходиться на зберіганні на охоронюваній території ВПД № 1 Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області за адресою: вул. Свободи, 55, селище Любешів, Камінь-Каширський район, Волинська область, а не на території Маневицького ВП, як зазначив у клопотанні представник потерпілих.

За змістом ст. 6 Закону України «Про судову експертизу» експертизу може бути проведено за місцезнаходженням об`єкта дослідження.

Потерпілі та їх представник не надали суду доказів, що їм або експерту, до якого вони звернулися, було відмовлено у забезпеченні безперешкодного доступу до об`єкта дослідження і належних умов праці.

Небажання експерта прибути до місцязнаходження об`єкта дослідження не може бути підставою для скасування арешту, накладеного на майно як на речовий доказ у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 314, 314-1, 315, 316 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у відкритому судовому засіданні, яке відбудеться у приміщенні Камінь-Каширського районного суду Волинської області об 11 годині 20 хвилин 22 січня 2026 року.

Кримінальне провадження здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_13 .

Доручити Камінь-Каширському районному сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області скласти і надати суду у строк до 02 лютого 2026 року досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

У задоволенні клопотання представника потерпілих адвоката ОСОБА_13 про скасування арешту, накладеного на мотоцикл марки «Lifan-150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України (тобто, на вирок, ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду кримінального провадження).

Дата проголошення повного тексту ухвали - 18 год 19 січня 2026 року

Головуючий: ОСОБА_1