ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 699/660/25
провадження № 1-кп/691/276/25
УХВАЛА

Іменем України

10 грудня 2025 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, в кримінальному провадженні № 0000006 відомості 01.01.2025 внесені в ЄРДР, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Деряги Полтавської області, українця, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовець, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , згідно обвинувального акта, перебуваючи на військовому обліку як військовозобовязаний у ІНФОРМАЦІЯ_2 під час оголошеної на території України загальної мобілізації на військову службу у Збройні Сили України відповідно до виимог Закону України "Про військовий обовязок і військову службу" № 2232-ХІІ від 25.03.1992, Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" № 3543-ХІІ від 21.10.1993, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" № 2105-ІХ від 03.03.2022, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 2264-ІХ від 22.05.2022, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 2501-ІХ від 15.08.2022, Закону України "Про затвердження Указу Президента "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 2739-ІХ від 16.11.2022, Закону України "Про затвердження Указу Президента "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 2916-ІХ від 07.02.2023, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження Указу Президента "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 3058-ІХ від 02.05.2023, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження Указу Президента "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 3276-ІХ від 27.07.2023, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження Указу Президента "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 3430-ІХ від 08.11.2023, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження Указу Президента "Про продовження строку проведення загальної мобілізації "№ 35 65-ІХ від 06.02.2024, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження Указу Президента "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 3685-ІХ від 08.05.2024, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження Указу Президента "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 3892-ІХ від 23.07.2024, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження Указу Президента "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 4025-ІХ від 29.10.2024, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження Указу Президента "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 42 21-ІХ від 15.01.2025 пройшов військово-лікарську комісію та відповідно до картки медичного обстеження та огляду № 10005 від 02.11.2024 та довідки військово -лікарської комісії від 20.11.2024 згідно графи "ІІ" Наказу Міністерства Оборони України № 402 від 14.08.2008 "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України" визнаний, придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВНЗ, НЦ.

ОСОБА_4 , після виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 20.11.2024 від уповноваженого представника відділу отримав повістку про виклик на 27.11.2024, будучи ознайомленим про відповідальність за порушення Закону України "Про військовий обовязок і військову службу", однак в подальшому ОСОБА_4 без поважних на це причин, 27.11.2024 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим вчинив ухилення від призову на військову службу, під час мобілізації в особливий період.

ОСОБА_4 , з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 27.11.2024 в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України "Про військовий обовязок і військову службу України" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-ХІІ та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" № 2105-ІХ від 03.03.2022, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 2264-ІХ від 22.05.2022, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 2501-ІХ від 15.08.2022, Закону України "Про затвердження Указу Президента "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 2739-ІХ від 16.11.2022, Закону України "Про затвердження Указу Президента "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 2916-ІХ від 07.02.2023, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження Указу Президента "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 3058-ІХ від 02.05.2023, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження Указу Президента "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 3276-ІХ від 27.07.2023, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження Указу Президента "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 34 30-ІХ від 08.11.2023, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження Указу Президента "Про продовження строку проведення загальної мобілізації "№ 3565-ІХ від 06.02.2024, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження Указу Президента "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 3685-ІХ від 08.05.2024, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження Указу Президента "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 3892-ІХ від 23.07.2024, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження Указу Президента "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 40 25-ІХ від 29.10.2024, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження Указу Президента "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" № 4221-ІХ від 15.01.2025, будучи військовозобовязаним і придатним до військової служби, не маючи права на відстрочку, з метою ухилення від призову на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, без поважних на це причин, 27.11.2024 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , чим ухилився від призову на військову службу, під час мобілізації в особливий період.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 336 КК України та останній обвинувачується в ухиленні від призову на військову службу, під час мобілізації, на особливий період.

13.05.2025 обвинувальний акт з додатками призначено до підготовчого судоовго засідання.

09.07.2025 в даній справі призначено судовий розгляд.

22.10.2025 від захисника ОСОБА_5 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження, яке обґрунтовував тим, що на даний час ОСОБА_4 , який обвинувачується в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період за ст. 336 КК України, призваний за мобілізацією та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 16 серпня 2025 року, згідно наданої довідки форми № 5 від 25 серпня 2025 року. В телефонній розмові ОСОБА_4 повдіомив, що він 10 жовтня 2025 року переведений у військову частині НОМЕР_2 , де і перебуває на сьогодні. З врахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому діяння за ст. 336 КК України, яке є нетяжким злочином, не вважається корупційним кримінальним правопорушенням або кримінальним правопорушенням, повязаним з корупцією, не є кримінальним правпорушенням повязаним з порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, нарктотичного чи іншого спяніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця та розпочав виконання військового обовязку проходження військової служби, до кримінальної відповідальності притягується вперше, він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 48 КК України, у звязку із зміною обстановки.

10.12.2025 обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив щодо розгляду поданого захисником клопотання та просив задовольнити. Пояснив, що вину у вчиненому визнає в повному обсязі, підтвердив, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті. Разом з тим, на даний час внаслідок зміни обстановки перестав бути суспільно небезпечним. Правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження йому зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання захисника, та зазначив, що відповідно до зміни обстановки і позиції сторони захисту, наданих документів, обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на військовій службі, та у звязку з втратою суспільно - небезпечних наслідків перестав бути суспільно небезпечним і встановлені обставини дають підстави для звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Заслухавши думки учасників за клопотанням захисника, вивчивши в цій частині кримінальне провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно частини 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Відповідно до статті 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, повязаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Зі змісту вказаної норми Закону вбачається, що необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала особу на момент вчинення злочину, змінилась таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного злочину.

Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у звязку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у звязку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Та, звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст. 48 КК України це право, а не обовязок суду. А застосування даної статті є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки, за якої особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен навести у судовому рішенні дані, які би свідчили про таку зміну обстановки та втрату суспільної небезпечності особою. Висновок про те, що особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен зробити на підставі комплексного вивчення обстановки життєдіяльності субєкта та її впливу на його поведінку.

Судам, відповідно до Постанови Пленум Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", необхідно розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто у обєктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а саме в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії нетяжких злочинів. Відповідно до Примітки до ст. 45 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ст. 336 КК України, не відносяться до корупційних кримінальних правопорушень чи кримінальних правопорушень, повязаних з корупцією, відсутні у даному випадку інші обмеження, встановлені ст. 48 КК України на її застосування. Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий.

Як вбачається з довідки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 25.08.2025 року № 14978 ОСОБА_4 (обвинувачений у даній справі) призваний на військову службу у Збройні Сили України за мобілізацію та направлений для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 з 16.08.2025 року. На теперішній час солдат ОСОБА_4 перебуває у військовій частині НОМЕР_2 (лист від 07 грудня 2025 року № 2100/9538), яка і забезпечила його участь в судовому засіданні.

Отже, з моменту прийняття на військову службу, а саме з 16.08.2025 року, ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця, особи, яка проходить військову службу та розпочав виконання військового обовязку проходження військової служби.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19): особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання звязків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у звязку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу. Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК Україниу разі, коли у звязку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 березня 2019 року у справі № 569/20/14-к, провадження № 51-2661км 18 та від 04 лютого 2021 року у справі № 953/21593/19, провадження № 51-5619км20.

Відтак, з огляду на вищенаведене, з врахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується, його посткримінальної поведінки, суд приходить до висновку, що після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України - ухилення від призову за мобілізацією на особливий період, та на момент розгляду справи в суді, змінилася обстановка, так як військовозобовязаний ОСОБА_4 з 16.08.2025 року по даний час проходить військову службу у ЗСУ за мобілізацію, а тому вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність.

Указані обставини, на переконання суду, свідчать про те, що обстановка, яка оточувала обвинуваченого на момент вчинення кримінального правопорушення, змінилася таким чином, що позитивно впливає на нього і робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення. У результаті таких змін в житті обвинуваченого ОСОБА_4 , в межах даного кримінального провадження, істотно змінилась морально-юридична оцінка особи, у звязку з чим, на думку суду, втрачається доцільність застосування до нього заходів кримінально-правового впливу.

Судом встановлено наявність усіх обовязкових підстав, передбачених ст. 48 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України у звязку зі зміною обстановки та для закриття кримінального провадження № 0000006 від 01.01.2025 року.

Згідно вимог пункту 1 частини 2, частини 8 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у звязку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом розяснено, що звільнення від кримінальної відповідальності у звязку зі зміною обстановки є нереабілітуючою обставиною, йому розяснено суть обвинувачення, право на судове провадження в повному обсязі в загальному порядку, однак обвинувачений наполягає на закритті даного кримінального провадження та звільненні його від кримінальної відповідальності у звязку зі зміною обстановки.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги добровільну згоду ОСОБА_4 на звільнення від кримінальної відповідальності, а також його пояснення про те, що наслідки такого звільнення йому зрозумілі і він просив звільнити його, від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення останнього від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та закриття кримінального провадження у звязку зі зміною обстановки.

У звязку з відсутністю речових доказів, питання про долю речових доказів і документів судом не вирішується.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Згідно частини 3 статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. ст. 12, 44, 48, 336 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 288, 369 - 372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 , подане в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у звязку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження № 0000006 від 01.01.2025 року, з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 за ст. 336 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Копію ухвали після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Городищенський районний суд Черкаської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1