ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових (уповноважених) осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за заявою від 20.08.2025.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що наведені в заяві обставини не дають підстав для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки не містить об`єктивних відомостей, які б фактично свідчили про реальність конкретної події злочину. Заява не містить відомостей про суспільно небезпечні винні діяння, які можуть кваліфікуватися як кримінальні правопорушення та передбачені Особливою частиною КК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити його скаргу, зобов`язати ТУ ДБР, розташоване у м. Полтаві внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень згідно з його заявою та надати йому витяг з ЄРДР.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що слідчим суддею розглянуто скаргу без належної оцінки діям або бездіяльності, які полягають у недотриманні ТУ ДБР у м. Полтава порядку та строків внесення відомостей до ЄРДР, передбачених ст. 214 КПК України.

Вказує, що слідчим суддею не надано оцінку тому, що в своїй заяві він чітко розкрив обставини вчинення злочину.

Крім того зазначає, що у тексті оскаржуваної постанови слідчий суддя невірно зазначив заявника ОСОБА_7 ( а.с. 2 ухвали), у той час як заявником є ОСОБА_6 , що надає підстави вважати, що слідчим суддею зроблені помилкові висновки щодо обставин справи, доказів, які наведені в заяві від 20.08.2025 на обґрунтування вчинення кримінального правопорушення.

Також просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки в судовому засіданні присутнім не був, у зв`язку із перебуванням на лікарняному, а копію ухвали отримав 15.09.2025.

Позиції інших учасників судового провадження.

Учасники провадження, будучи належним чином повідомленими про апеляційний розгляд, в судове засідання не з`явилися, звернулися із заявами про здійснення розгляду без їх участі. ОСОБА_6 в поданий заяві підтримав апеляційну скаргу з підстав у ній наведених та повідомив, що Полтавською окружною прокуратурою 24.09.2025 внесено відомості до ЄРДР за № 00000103 за ч. 4 ст. 358 КК України. В той же час, прокурор ОСОБА_8 у своїй заяві просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

У своєму клопотанні ОСОБА_6 як на підставу поновлення строку посилається на те, що копію оскаржуваної ухвали він отримав 15.09.2025 та до того часу не мав можливості ознайомитися із мотивами прийнятого рішення.

Враховуючи, що апеляційна скарга подана 16.09.2025, в межах 5-ти днів з моменту отримання ОСОБА_6 копії оскаржуваної ухвали (15.09.2025), причини пропуску строку колегія суддів вважає поважними, а тому клопотання слід задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до матеріалів, що надійшли до суду, 25.08.2025 на адресу Шевченківського районного суду м. Полтави надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність слідчих ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за поданою ним заявою від 20.08.2025 про вчинення організованою групою з числа службових осіб ДСГП «Ліси України», філії «Слобожанського лісового офісу» та Чалівського лісництва, кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358, 383, ст. 15, ст. 191 КК України, які полягали у завідомо неправдивому повідомленні про вчинення кримінального правопорушення, внесення змін до офіційного документу з метою надання іншого змісту та використання його з метою досягнення мети, заволодіння чужим майном (земельної ділянки), пов`язаним із зловживанням службовим становищем. ОСОБА_6 у заяві вказав, що в даний час розглядається цивільна справа № 545/1651/25, де в ході дослідження письмових доказів судом, на його думку, невстановленими особами ДСГП «Ліси України» або «Слобожанського лісового офісу» внесено недостовірну інформацію в офіційні документи Планшети лісовпорядкування 1989 року та планово картографічні матеріали лісовпорядкування, а також у документи, надані ГУ Держгеокадастру в Полтавській області Додаток 1 до листа від 24.06.2025 року та в надалі використані в суді з метою обвинувачення власника земельної ділянки у її самовільному зайнятті. Крім того, з огляду на надані документи двох різних інженерів геодезистів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на планах зазначено межі сусідніх землекористувачів В до А землі сільської ради, від А до Б Гринь, від Б до В ОСОБА_11 . На геодезичній зйомці на 2025 рік ОСОБА_9 земельні ділянки мають кадастрові номери, у той час як у ФОП ОСОБА_12 зазначено про відсутність кадастрових номерів на суміжних земельних ділянках. Дані обставини, на думку заявника, свідчать про підроблення та використання підроблених документів з метою завідомо неправдивого повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вищезазначена бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем чи прокурором передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

З наведених положень вбачається, що слідчий та прокурор хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізує її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Саме такий механізм початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про їх вчинення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, водночас забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень та захищає інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.

Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду, який у своїх постановах наголошує на такому:

(1) «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова ККС ВС від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18);

(2) «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова ККС ВС від 30.09.2021 у справі № 556/450/18).

З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

В той же час, із поданого клопотання ОСОБА_6 від 05.01.2026 та доданого до нього витягу з ЄРДР за № 0000103 від 24.09.2025 за ч. 4 ст. 358 КК України, вбачається, що відомості за заявою ОСОБА_6 внесено за фактом використання службовими особами ДСГП «Ліси України» Слобожанського лісового офісу» підробленої копії планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, тобто щодо тих самих обставин, про які вказував ОСОБА_6 у своїй заяві від 20.08.2025 про вчинення кримінальних правопорушень службовими особами Лісового господарства.

Слід звернути увагу, що КПК України не передбачає багаторазове (повторне) внесення до ЄРДР відомостей про одне й те ж саме кримінальне правопорушення, а повторне ініціювання кримінального провадження за тими самими фактами може призвести до безпідставного залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також необґрунтованого витрачання сил і засобів правоохоронних та судових органів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Клопотання ОСОБА_6 задовольнити та поновити йому строк на оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2025 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4