Справа № 443/347/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1053/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 листопада 2025 року про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 ,-

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

встановила:

цією ухвалою задоволено клопотання начальника Жидачівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_8 .

Обрано обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Зупинено судове провадження в кримінальному провадженні № 0000135 від 17.02.2017 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, до розшуку обвинуваченого.

Мотивуючи своє рішення суд в ухвалі, зокрема, зазначив, що вирішуючи питання про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 за його відсутності, враховуючи обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що є тяжким злочином, суд дійшов переконання, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також суд враховує, що ОСОБА_7 з метою ухилення від явки до суду виїхав за межі України, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та у зв`язку з оголошенням ОСОБА_7 у міжнародний розшук, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На дану ухвалу апеляційну скаргу з доповненнями подав адвокат ОСОБА_6 захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , просить оскаржувану ухвалу скасувати, відмовити начальнику Жидачівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .

При цьому, адвокат ОСОБА_6 просить поновити йому строк на подання апеляційної скарги, оскільки станом на 01.12.2025 повний текст оскаржуваної ухвали не був оголошений та опублікований, з 24.11.2025 по 28.11.2025 він перебував на лікарняному, крім того тривалі відключення електроенергії утруднюють роботу над складанням процесуальних документів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно розглянув клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу за відсутності обвинуваченого, хоча останній завчасно повідомив суд про набуття статусу внутрішньо переміщеної особи за кордоном та подав клопотання про участь у засіданні в режимі відеоконференції через електронний суд. Неврахування цього клопотання, на його думку, є порушенням ст. 323 КПК України.

Крім того, захисник наголошує, що суд не зазначив строк дії ухвали, чим порушив вимоги ч.4 ст.196 КПК України, а текст резолютивної частини не містить обов`язкових відомостей, визначених ч.1 ст.196 КПК України, зокрема: не наведено конкретних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не обґрунтовано неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, не зазначено доказів, якими ці обставини підтверджуються.

В доповненнях до апеляційної скарги вказує на відсутність у мотивувальній частині ухвали зазначених обставини, які б підтверджували наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не наведено доказів, якими ці ризики обґрунтовуються.

Апелянт підкреслює, що суд фактично відтворив доводи прокурора без їх належної оцінки та без встановлення фактів, які б підтверджували обґрунтованість підозри чи наявність ризиків. Зокрема, прокурор, на думку захисника, помилково стверджує наявність обґрунтованої підозри та ризику переховування, хоча матеріали провадження, включно з експертним висновком, не підтверджують вини ОСОБА_7 , а його перебування за кордоном зумовлене об`єктивними обставинами воєнного характеру та втратою житла.

Окрім цього, апелянт вказує на безпідставність посилань прокурора на можливість впливу на свідків чи вчинення нового кримінального правопорушення, оскільки свідки вже допитані, а обвинувачений перебуває за межами України та не має можливості впливати на них. Також зазначено, що інкриміноване діяння є ненавмисним, а тому твердження про ризик його «продовження» є нелогічним.

Вважає, що прокурор не довів наявність жодного з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а ухвала суду постановлена без повного та всебічного з`ясування обставин, що є порушенням ст. 370 КПК України, і тому підлягає скасуванню.

На дану ухвалу апеляційну скаргу подав обвинувачений ОСОБА_7 , просить оскаржувану ухвалу скасувати, відмовити начальнику Жидачівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .

При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 просить поновити йому строк на подання апеляційної скарги, оскільки в судовому засіданні в суді першої інстанції він участі не брав, текст ухвали на його адресу не надходив, повний текст ухвали оприлюднений в електронному суді 03.12.2025, а в ЄДРСР 04.12.2025.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд незаконно розглянув клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу без його участі, попри те, що він завчасно подав клопотання про проведення засідання в режимі відеоконференції та повідомив суду своє фактичне місце перебування за кордоном, підтверджене документами про консульський облік. Неврахування цього клопотання, на його думку, суперечить ст. 323 КПК України.

Також апелянт вказує, що суд не встановив строк дії ухвали, чим порушив вимоги ч.4 ст.196 КПК України, та помилково зазначив, що вона діє «до розшуку обвинуваченого», що суперечить ст.197 КПК України. У мотивувальній частині ухвали відсутні будь-які конкретні відомості про ризики, передбачені ст.177 КПК України, не наведено доказів, якими ці ризики підтверджуються, а доводи прокурора наведені без їх належної оцінки судом.

Крім того, обвинувачений заперечує наявність обґрунтованої підозри, посилаючись на висновки комплексної технічної експертизи, які свідчать про відсутність його вини у ДТП. Він вважає, що прокурор не довів жодного із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризику переховування, впливу на свідків чи вчинення нового кримінального правопорушення. Апелянт наголошує, що перебуває за кордоном вимушено внаслідок окупації місця проживання та втрати житла, не переховується від суду, не має можливості впливати на свідків, а інкриміноване правопорушення є ненавмисним і не може бути «продовжене».

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника та обвинуваченого на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, просив апеляційні скарги залишити без задоволення, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи та дослідивши матеріали контрольного провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження апелянтами пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити

Частиною 1 ст. 404 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Частиною 6 статті 193 КПК України передбачено, що суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави та строку дії дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 17.02.2017 близько 10 год. 40 хв. на ділянці дороги сполученням «Жидачів-Миколаїв», за межами населеного пункту, неподалік с. Дем`янка-Наддністрянська Жидачівського району Львівської області, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», р.н. НОМЕР_1 , здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та допустив зустрічно-перехресне зіткнення з автомобілем «Ford Transit», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , що рухався в зустрічному йому напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів і травмування пасажира ОСОБА_10 .

У судові засідання, призначені на 01.05.2024, 10.06.2024, 03.07.2024, 25.07.2024, 26.09.2024, 24.10.2024, 27.11.2024, 09.01.2025, 04.02.2025, 05.03.2025 обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Відповідно до інформації Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області від 09.04.2025 обвинувачений ОСОБА_7 20.09.2022 о 19:43 перетнув державний кордон України на виїзд у пункті пропуску «Краківець» та по теперішній час не повертався.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.04.2025 обвинуваченого ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук.

На думку апеляційного суду, місцевий суд, задовольняючи клопотання прокурора про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та строку дії ухвали, врахував, зважаючи на попередню процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд бере до уваги те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, та у зв`язку з його перебуванням за межами України оголошений у міжнародний розшук, суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду є законною і не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг сторони захисту.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

постановила:

Поновити захиснику ОСОБА_6 , обвинуваченому ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 листопада 2025 року.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 листопада 2025 року про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 залишити без змін, апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4