У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

заявниці ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_6

на ухвалу слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 25 грудня 2025 року.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 25 грудня 2025 року повернуто заяву ОСОБА_6 про відвід слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні № 0002614 від 30.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України, у зв`язку з тим, що заяву подала особа, яка не має права її подавати.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Заявниця ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 25 грудня 2025 року по справі № 489/2278/25, провадження № 1-кс/489/3830/25, та постановити нову ухвалу, якою повернути до Інгульського районного суду м. Миколаєва для розгляду по суті заяву ОСОБА_6 про відвід старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 , слідчих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та процесуальних прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .

Вважає, що під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчий суддя дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_6 , як заявник у кримінальному провадженні, не наділена правом заявляти відводи, в силу приписів ст. 80 КПК України, зокрема, відвід слідчому ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_7 та звертатися до слідчого судді із такою заявою, тобто є особою, яка немає права подавати таку заяву.

На переконання апелянта, позиція слідчого судді є двоякою, оскільки на протязі 2025 року слідчими суддями в ході розгляду справи № 489/2278/25 роз`яснювалося заявнику ОСОБА_6 право заявляти відводи, зокрема, слідчому судді, секретарю судового засідання, які вирішувалися по суті.

Зазначила, що з дня внесення відомостей про вчинення злочину по дійсний час у кримінальному провадженні № 0002614 від 30.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, в якому перевіряється законність дій судді Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_22 , інших посадових та службових осіб, - старшим групи слідчих ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_7 не виконано прямий обов`язок, в силу приписів ст.218 КПК України, не повідомлено в письмовому порядку прокурора про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, а відноситься до виключної підслідності НАБУ, про що додатково роз`яснено ухвалою слідчого судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 20 листопада 2025 року по справі №489/2278/25, провадження № 1- кс/489/3078/25.

Апелянт вказує, що з моменту внесення відомостей до ЄРДР, - з 30.10.2024, у кримінальному провадженні №0002614 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, не вчинено жодних дій щодо зміни підслідності за НАБУ, що є триваючим порушенням, при цьому слідчий ОСОБА_7 , не будучі уповноваженим суб`єктом, здійснював досудове розслідування та безпідставно встановив відсутність в діях судді Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_22 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України із незаконним винесенням постанови про закриття кримінального провадження № 0002614 від 30.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Апелянт наводить численні доводи, якими обґрунтовує мотиви для відводу вказаним слідчим та прокурорам.

При цьому, висловлюючи незгоду із оскаржуваним рішенням про повернення заяви про відвід слідчих та прокурорів, зазначає, що вирішення питання про відвід слідчого у даному кримінальному провадженні не належить до повноважень слідчого судді Інгульського районного суду м.Миколаєва, оскільки відноситься до підсудності слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Заявниця ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з заявою про відвід слідчих Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві, які здійснюють досудове розслідування та входять до групи слідчих, а також прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0002614 від 30.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України, внесеного до ЄРДР щодо дій судді Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_22 , працівників вказаного суду, посадових осіб ВП № 6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, Миколаївської окружної прокуратури.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002614 від 30.10.2024 має процесуальний статус заявника. Не надано доказів того, що ОСОБА_6 має статус потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.

Повертаючи заяву, слідчий суддя дійшов висновку, що відсутні законні підстави для розгляду слідчим суддею Інгульського районного суду м. Миколаєва заяви ОСОБА_6 про відвід слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні № 0002614 від 30.10.2024, оскільки заявниця не належить до учасників кримінального провадження, наділених право заявляти відводи.

Позиції учасників судового провадження.

Заявниця ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримала.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів встановила таке.

Апелянт ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002614 від 30.10.2024 має процесуальний статус заявника, що підтверджується листами Миколаївської обласної прокуратури від 22.12.2025 № 31-4727-25 та слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві № 16-04-50136-25 від 09.12.2025.

24.12.2025 заявниця звернулася до слідчого судді із заявою про відвід старшого групи слідчих старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 , слідчих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та процесуальних прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 25 грудня 2025 року повернуто заяву ОСОБА_6 про відвід слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні №0002614 від 30.10.2024 у зв`язку з тим, що заяву подала особа, яка не має права її подавати.

Положення закону, яким керувався суд апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно ч. 2 зазначеної статті, за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Положеннями ст. 81 КПК України передбачено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

У п. 19 ч.1 ст. 3 КПК України визначено коло осіб, які відносяться до сторони кримінального провадження. З боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 КПК України заявник має право:

1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію;

1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи;

3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 304 КПК України ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали.

Проаналізувавши наведені слідчим суддею підстави для повернення заяви, колегія суддів вважає оскаржуване рішення обґрунтованим та вмотивованим.

Зміст заяви ОСОБА_6 про відвід слідчим та прокурорам вказує на те, що вона не згодна з діяльністю слідчих ТУ ДБР у м. Миколаєві, які здійснюють досудове розслідування та входять до групи слідчих, а також прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0002614, відомості про яке внесено до ЄРДР за її заявою.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Разом з тим, враховуючи визначене ст. 3 КПК коло осіб, які є сторонами кримінального провадження, а також з огляду на перелік прав заявника, який зазначений у ст. 60 КПК України, ОСОБА_6 як заявниця у кримінальному провадженні №0002614 від 30.10.2024, не наділена правом заявляти у вказаному кримінальному провадженні відвід слідчим та прокурорам, та не є стороною кримінального провадження, чия думка повинна бути вислухана у разі розгляду заяви про відвід слідчого, прокурора.

Тому, всупереч доводам апелянта, колегія суддів вважає помилковою позицію апелянта, яка стверджує, що наділена правом заявлення як заявниця відводу слідчому, прокурору.

Матеріали судового провадження не містиять доказів, що заявниця ОСОБА_6 має статус потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.

Тому, слідчий суддя обґрунтовано повернув заяву про відвід заявниці з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Отже, колегія суддів зазначає, що у даному провадженні переглядається лише ухвала слідчого судді від 25.12.2025 про повернення заяви з тих підстав, що заява подана особою, яка не має права її подавати. Тому інші доводи апелянта, які не стосуються суті оскаржуваного рішення, не обговорюються.

За такого, відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 25 грудня 2025 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_23