Провадження № 1-кп/734/462/25 Справа № 734/4702/25
В И Р О К

іменем України

30 жовтня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000204 від 22.09.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ямпіль Катеринопільського району Черкаської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

в с т а н о в и в:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №45 від 17.02.2025 ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення, а в подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 призначено на посаду командира 6 зенітної ракетно-артилерійської батареї 2 зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

Так, згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» (далі - Закон), кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

За ч. 4 ст. 15 Закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 15 Закону, теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

У свою чергу, за ч. 9 ст. 15 Закону, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України, відповідно до Конвенції про дорожній рух, діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Наведеним положенням кореспондують норми абз. 2 ч. 2 ст. 16 вказаного закону, за якими водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Натомість, згідно ч.10 ст.15 цього закону, забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

У невстановлений в ході дізнання день та час березня 2018 року, ОСОБА_3 , перебуваючи у селищі Красноріченське Сватівського району Луганської області, використовуючи мережу «Інтернет», у невстановленої досудовим розслідуванням особи придбав завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого 20.03.2018 Територіальним сервісним центром № 6841 на його ім?я, з даними, що не відповідають дійсності, а саме інформацією про дозвіл на керування транспортними засобами категорій «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С», яке він отримав поштою та сплатив невстановленій особі за його виготовлення грошові кошти в сумі 12 000,00 грн.

При цьому, ОСОБА_3 посвідчення водія в передбачений Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, спосіб не отримував, теоретичний і практичний іспити не складав.

22.09.2025 близько 05 год. 11 хв., ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Geely Emgrand» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , рухаючись автомобільною дорогою М-01 «Київ-Чернігів-Нові Яриловичі», будучи зупиненим на стаціонарному посту поліції «Кіпті», що розташований на 97 кілометрі автомобільної дороги М-01 «Київ-Чернігів-Нові Яриловичі» на території с. Кіпті Чернігівського району Чернігівської області, нарядом Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 та п. 6 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 є завідомо підробленим документом, діючи з прямим умислом, використав завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого 20.03.2018 Територіальним сервісним центром № 6841 на його ім?я, з даними, що не відповідають дійсності, а саме інформацією про дозвіл на керування транспортними засобами категорій «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С», шляхом його пред`явлення поліцейському взводу №2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції капралу поліції ОСОБА_4 для перевірки на право керування транспортним засобом.

Згідно з висновком експерта № CЕ-19/125-25/13238-ДД від 26.09.2025 бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 , виданого 20.03.2018 Територіальним сервісним центром № 6841 на ім?я ОСОБА_3 , не відповідає за лінійними розмірами, способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Своїми умисними діями, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачено ч. 4 ст. 358 КК України.

Обвинувальний акт стосовно, ОСОБА_3 надійшов до суду у порядку ст. 302 КПК України з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Із заяви підозрюваного ОСОБА_3 від 27.10.2025, складеної у присутності його захисника ОСОБА_5 вбачається, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа та погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт у кримінальному провадженні в порядку, передбаченому ст. ст. 381-382 КПК України.

Обвинувачений, ОСОБА_3 ознайомлений зі змістом встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про те, що відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок) за встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , під час досудового розслідування не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, його вік, сімейний стан, наявність обставини, що пом`якшує покарання за відсутності обставин, що обтяжують покарання, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, яке буде достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Процесуальні витрати у розмірі 1 782 грн. 80 коп., пов`язані із залученням експертів, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не застосовувати за відсутністю потреби.

Керуючись ст. ст. 174, 314, 371, 373, 374 і 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_3 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві гривні) 80 копійок процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 залишити в матеріалах справи.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження, може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 цього Кодексу.

Копію вироку не пізніше наступного дня надіслати учасникам кримінального провадження.

Суддя