У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі захисника - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000686 від 28.10.2025 року, яка полягає у нерозгляді клопотання в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000686 від 28.10.2025 року, яка полягає у нерозгляді клопотання в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що у кримінальному провадженні №0000686 він має процесуальний статус потерпілого, що підтверджується відповідними ухвалами слідчих суддів. Реалізуючи надані йому права, передбачені статтями 55, 56, 220 КПК України, ним було подано процесуальному прокурору ОСОБА_6 клопотання про ініціювання та проведення конкретних слідчих (розшукових) дій від 19.01.2026 року які є необхідними для повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування. Водночас відповідь у встановлений законом строк не отримав.

Вказує, що відповідно до положень ст. 220 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані розглянути клопотання сторони захисту або потерпілого у строк не більше трьох днів з моменту його подання та за результатами розгляду: або задовольнити його; або винести вмотивовану постанову про відмову, копія якої обов`язково вручається заявнику. Зазначає, що станом на момент подання цієї скарги процесуальний прокурор: не прийняв жодного процесуального рішення за поданим клопотанням; не виніс вмотивованої постанови про відмову; не повідомив його про результати розгляду; фактично проігнорував імперативні вимоги ст. 220 КПК України.

Вважає, що лист від заступника керівника Ужгородської окружної прокуратури про направлення клопотання до начальника СВ Ужгородського РУП не є доказом факту розгляду клопотання, оскільки жодного процесуального рішення, передбаченого ст. 220 КПК : про задоволення чи постанову про відмову у задоволенні клопотання- він не містить. Лист від 23.01.2026 року може бути враховано судом як доказ факту наявності оскаржуваної бездіяльності прокурора ОСОБА_7 .

Вказує, що така поведінка прокурора не є процесуальною дискрецією, а становить незаконну бездіяльність, оскільки обов`язок розглянути клопотання та прийняти по ньому рішення прямо передбачений законом і не поставлений у залежність від розсуду сторони обвинувачення.

Заявник звертає увагу на те, що такий підхід призводить до стану правової невизначеності, за якого потерпілий не може розраховувати на сталість та послідовність судового захисту, а сторона обвинувачення - фактично ігнорує встановлені судом межі допустимої процесуальної поведінки. Це несумісно з вимогами статей 9 та 22 КПК України, а також із загальними стандартами верховенства права, що передбачають обов`язковість урахування судових висновків у межах того ж самого провадження. За таких обставин повторне невиконання та ігнорування правових висновків слідчого судді у цьому ж кримінальному провадженні не може розцінюватися як окрема процесуальна помилка, а набуває ознак системного порушення, яке потребує негайного судового реагування.

Станом на день звернення із зазначеною скаргою до слідчого судді відомостей про результат розгляду заявленого клопотання від прокурора не надходило.

Фактично процесуальне рішення у вигляду постанови або відповіді на клопотання, як того вимагають вимоги чинного кримінального процесуального кодексу України заявнику - не надано.

Наведені обставини свідчать про порушення вимог ст. 220 КПК України, які мають імперативний характер.

У зв`язку з наведеним особа, яка подала скаргу, просить слідчого суддю:

- Визнати незаконною бездіяльність процесуального прокурора ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000686, яка полягає у нерозгляді по суті клопотання від 19.01.2026, поданого в порядку статті 220 КПК України, що підтверджується листом Ужгородської окружної прокуратури від 23.01.2026 № 07.53 10в-663ВИХ-26, яким клопотання було лише переадресовано без прийняття процесуального рішення.

-Зобов`язати процесуального прокурора ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000686 особисто розглянути подане ним клопотання від 19.01.2026 року відповідно до вимог статті 220 КПК України та прийняти за його результатами мотивоване процесуальне рішення (про задоволення або відмову), з обов`язковим врученням йому копії такого рішення. Зобов`язати повідомити слідчого суддю про виконання ухвали у встановлений судом строк.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні подану скаргу підтримав та просив її задовольнити. Надав пояснення аналогічні викладеним у скарзі.

Представник Ужгородської окружної прокуратури в призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали заяви, заслухавши доводи захисника, прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження №000686 від 28.10.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження №000686 від 28.10.2025 року, 19.01.2026 року заявник ОСОБА_4 електронним шляхом звернувся до Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області з клопотанням про ініціювання та проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №000686.

Відомості про результат розгляду заявленого клопотання ОСОБА_4 від 19.01.2026 року про ініціювання та проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №000686 відсутні, доказів зворотнього прокуратурою не надано, дане клопотання не розглянуто у встановлений процесуальний законом строк, а відтак заявник ОСОБА_4 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000686 від 28.10.2025 року, яка полягає у нерозгляді клопотання в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України та зобов`язання вчинити певні дії.

Слідчим суддею встановлено, що згідно листа заступника керівника Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 №07.53-108-663ВИХ-26 від 23.01.2026 року вбачається, що для розгляду по суті та в межах встановленої компетенції, Ужгородською окружною прокуратурою клопотання ОСОБА_4 щодо проведення слідчих та процесуальних дій в межах кримінального провадження №0000686, від 28.10.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, було направлено до СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Таким чином, Ужгородською окружною прокуратурою залишено поза увагою зазначені вимоги закону та положення ч.3 ст.110 КПК України, відповідно до якого процесуальне рішення прокурора приймається виключно у формі постанови.

Передання матеріалів клопотання для розгляду по суті та в межах встановленої компетенції до СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, без розгляду такого клопотання в порядку ст.220 КПК України, протирічить вимогам процесуального закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України встановлено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно зі ст. 113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 5, 7 ст. 115 КПК при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

На підставі фактичних даних, які зафіксовані в скарзі та додатках до неї слідчий суддя установив, що 19.01.2026 року заявник звернувся до Ужгородської окружної прокуратури з клопотанням про ініціювання та проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №000686 в порядку ст. ст. 55, 220 КПК України , яке було отримано прокуратурою 19.01.2026 року. Власне, з 20.01.2026 року слід відраховувати триденний строк для розгляду клопотання. Тобто, фактично, бездіяльність, яка полягає у нерозгляді клопотання прокурором настала з 23.01.2026 року.

Частиною 1 ст. 37, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Крім того, повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, слід дійти висновку, що прокурор зобов`язаний був розглянути клопотання в порядку та строк визначений ст. 220 КПК України, та у випадку повної або часткової відмови у задоволенні клопотання винести вмотивовану постанову, копію якої вручити заявнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 КПК України Процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Як вбачається з положень ч. 3 вказаної статті цього Кодексу, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.

Разом з тим, прокуратурою не надано доказів про фактичне вирішення клопотання.

Відтак, прокуратурою доказів розгляду цього клопотання в повному обсязі, вирішення його згідно вимог ст. 220 КПК України шляхом прийняття відповідного рішення та вручення такого заявнику не представлено.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором в кримінальному провадженні №0000686 від 28.10.2025 року не здійснено необхідних процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у порядку визначеному КПК України .

Оскільки клопотання ОСОБА_4 від 19.01.2026 року не розглянуто у встановленому законодавством порядку, слідчий суддя вважає за необхідне зобовязати процесуального прокурора ОСОБА_8 розглянути клопотання ОСОБА_4 від 19.01.2026 року в порядку та строки, передбачені ст.220 КПК України та повідомити про прийняте рішення ОСОБА_4 у спосіб, передбачений чинним КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що передання матеріалів клопотання для розгляду по суті та в межах встановленої компетенції до СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, без розгляду такого клопотання в порядку ст.220 КПК України, протирічить вимогам процесуального закону.

В іншій частині у задоволенні скарги слід відмовити, враховуючи зміст ч.2ст.307 КПК України, яка врегульовує перелік рішень, можливих для прийняття слідчим суддею за результатами розгляду скарги в порядкуст.303 КПК України.

За змістомст. 26 КПК Українислідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноваженьКПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбаченихКПК.

Слідчий суддя наголошує, що прийняття слідчим суддею рішення про визнання незаконною бездіяльність процесуального прокурора ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000686 не відповідає вимогам ч. 2 ст. 307 КПК України, згідно якої ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

До повноважень слідчого судді не входить вирішення питання про визнання незаконною бездіяльності процесуального прокурора ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000686.

За наведених обставин, слідчий суддя розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд учасниками кримінального провадження та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням викладеного дійшов переконання, що скарга в частині зобовязання процесуального прокурора ОСОБА_8 розглянути клопотання ОСОБА_4 від 19.01.2026 року в порядку та строки, передбачені ст.220 КПК України та повідомити про прийняте рішення ОСОБА_4 , є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

В іншій частині у задоволенні скарги слід відмовити, враховуючи зміст ч.2ст.307 КПК України, яка врегульовує перелік рішень, можливих для прийняття слідчим суддею за результатами розгляду скарги в порядкуст.303 КПК України.

Слід зазначити, що у порядку виконання вимог частини 4 статті 535 КПК України необхідно повідомити Ужгородський міськрайонний суд про виконання ухвали, надіславши копію результатів розгляду клопотання ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.303,304,307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000686 від 28.10.2025 року, яка полягає у нерозгляді клопотання в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобовязати процесуального прокурора ОСОБА_8 розглянути клопотання ОСОБА_4 від 19.01.2026 року в порядку та строки, передбачені ст.220 КПК України та повідомити про прийняте рішення ОСОБА_4 у спосіб, передбачений чинним КПК України.

В задоволенні інших вимог скарги- відмовити.

У порядку виконання вимог частини 4 статті 535 КПК України повідомити Ужгородський міськрайонний суд про виконання ухвали, надіславши копію результатів розгляду клопотання ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 30.01.2026 року о 09 годині 05 хвилині.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1