У Х В А Л А

Справа №377/512/24

Провадження №1-кп/377/6/25

17 грудня 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції),

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 про доручення органу досудового розслідування проведення слідчих дій - слідчого експерименту у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР 01 червня 2024 року за №0000030, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Славутицького міського суду Київської області на стадії судового розгляду перебуває вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

Під час судового розгляду захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 звернулась до суду з клопотанням про доручення органу досудового розслідування проведення слідчих дій-слідчого експерименту, яке в судовому засіданні уточнила. Посилаючись на статті 22, 23, 42, 45, 94, 240, 333 КПК України, просила доручити органу досудового розслідування сектору дізнання Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області провести слідчий експеримент з участю обвинуваченої ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_4 окремо з кожною з метою перевірки та уточнення показань останніх, які вони надавали в судовому засіданні щодо обставин кримінального провадження, зокрема, з обвинуваченою щодо її показань про те, як вона захищалась від удару ОСОБА_4 , з потерпілою щодо обставин спричинення їй тілесних ушкоджень, про які вона вказує, зокрема, можливості спричинення їй обвинуваченою не менше шести ударів.

З доводів захисника обвинуваченої, зазначених у клопотанні та висловлених у судовому засіданні під час його розгляду, вбачається, що в ході досудового розслідування слідчий експеримент з обвинуваченою, з урахуванням її показань, показань свідка ОСОБА_8 , які сторона захисту вважає, що відповідають показанням обвинуваченої, а також показань потерпілої, які, на думку сторони захисту, суперечать показанням обвинуваченої та свідка ОСОБА_8 , не проводився. Сторона захисту вважає, що показання свідка ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_4 щодо обставин кримінального провадження містять істотні суперечності щодо: механізму спричинення тілесних ушкоджень; дій учасників події у момент спричинення тілесних ушкоджень; можливості або неможливості настання наслідків за обставин, викладених потерпілою. Відповідно до пояснень потерпілої ОСОБА_4 , зміст яких наводить у клопотанні захисник, ОСОБА_6 почала різко та сильно наносити їй удари в обличчя та область голови, а саме правою рукою, по відчуттям, зігнутою в кулак, нанесла не менше шести ударів в область нижньої губи, перенісся та по потилиці з лівої сторони. В цей же час ОСОБА_6 схопила її за волосся та потягнула на себе, а вона, намагаючись уникнути ударів, відштовхнула ОСОБА_6 , тримаючи в руках пакет, та почала відходити від останньої. Коли вона була повернута до ОСОБА_6 спиною, та нанесла їй один удар, по відчуттям, ногою в область лівого стегна. Сторона захисту стверджує, що свідок ОСОБА_8 повідомила про те, що під час ранкових подій 01.06.2024 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вона бачила як ОСОБА_4 наносила удари ОСОБА_6 , а не навпаки. З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з міських камер відеоспостереження видно, що бійка між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 тривала протягом 6 секунд, однак на відео не можна чітко побачити, чи наносила ОСОБА_6 вказані удари, лише видно як жінки штовхають одна одну та остаточно не відображено нанесення шести ударів в область нижньої губи. Через те, що під час зазначених подій ОСОБА_6 стояла спиною до відеокамери, а також погана якість зображення не можна остаточно з`ясувати, хто саме наносив удари і яким чином та чи наносила удари ОСОБА_6 , про які зазначає потерпіла. На думку сторони захисту розбіжність показань свідка ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_4 ; показань обвинуваченої ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_4 ; погана якість відеофайлу; невідповідність даних у відеофайлі з міської камери відеоспостереження даним показань потерпілої ОСОБА_4 , вказують на необхідність уточнення відомостей про фактичне нанесення тілесних ушкоджень з боку обвинуваченої ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 . Зазначені розбіжності мають суттєве значення для встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, з огляду на те, що для кваліфікації дій за частиною 1 статті 125 КК України, вирішальним є не лише факт наявності тілесних ушкоджень, а й спосіб та умови їх спричинення. Усунення вказаних суперечностей неможливе виключно шляхом допиту учасників у судовому засіданні, оскільки показання потерпілої та свідка є взаємовиключними та потребують перевірки шляхом відтворення обстановки та дій, за яких, за твердженням сторін, відбулась подія.

Обвинувачена підтримала клопотання свого захисника.

Прокурор та представник потерпілої просили відмовити в задоволенні клопотання захисника, посилаючись на його необґрунтованість. Потерпіла підтримала позицію свого представника щодо вказаного клопотання.

Вислухав клопотання захисника, думку інших учасників кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Згідно із статтею 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд зберігає об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Приписами частини 1 статті 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: подія кримінального правопорушення (спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з частиною 1 статті 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Частиною 3 статті 333 КПК України передбачено, що у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами. Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування ( частина четверта статті 333 КПК України).

Аналіз змісту частини 3 статті 333 КПК України свідчить, що ключовим питанням доручення проведення слідчих дій є необхідність у встановленні або перевірці обставин, що мають істотне значення, за умови що вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом.

На даний час обвинувачена, потерпіла та свідки надали показання безпосередньо в судовому засіданні, суд дослідив документи, висновки експертів, тобто всі докази сторони обвинувачення та сторони захисту, які перевірить та оцінить як кожен окремо, так і в сукупності в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення судового рішення.

Доводи сторони захисту, наведені у клопотанні, які по суті зводяться до незгоди з версією потерпілої та її показаннями, наданими суду, не є підставою для проведення слідчого експерименту в порядку статті 333 КПК України, оскільки обставини вчинення кримінального правопорушення підлягають доказуванню не тільки слідчим експериментом, а сукупністю інших належних, допустимих і достатніх доказів, оцінка яким має бути надана судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.

Крім того, сторона захисту у поданому клопотанні та в судовому засіданні не навела та не довела причин, крім посилання на відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчого експерименту на стадії досудового розслідування, з яких не були здійснені належні дії для встановлення обставин чи їх перевірки на стадії досудового розслідування, на які вказує захисник в заявленому клопотанні.

Таким чином, суд доходить висновку про недоведеність необхідності та наявності обґрунтованих підстав для доручення проведення органу досудового розслідування сектору дізнання Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області проведення вказаної вище слідчої дії під час судового провадження відповідно до вимог статей 240, 333 КПК України, тому в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 240, 333, 369, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про доручення органу досудового розслідування проведення слідчих дій - слідчого експерименту у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР 01 червня 2024 року за №0000030, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1