Провадження № 1-кс/638/3134/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого слідчого відділу Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0002500 від 29.12.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, неодруженого, дітей не має, з повною середньою освітою, який працює на посаді монтажника електроустаткування літальних апаратів у ТОВ «Краб-Тех», наявність інвалідності заперечує, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,-

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0002500 від 29.12.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні слідчого відділу Харківського районного управління поліції №3 ГУ Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження за №0002500 від 29.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. 28 грудня 2025 року майор поліції ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проходить службу в органах Національної поліції України на посаді старший ДОП СДОП Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області, не перебуваючи у форменому одязі працівника поліції без відповідних відзнак разом з капітаном поліції ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проходить службу в органах Національної поліції України на посаді старший спеціаліст ВКЗ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області, перебуваючи у форменому одязі працівника поліції з відповідними відзнаками, з капітаном поліції ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проходить службу в органах Національної поліції України на посаді ДОП СДОП Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області, перебуваючи у форменому одязі працівника поліції з відповідними відзнаками та водієм-електриком відділу охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 , солдатом ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в уставному форменому одязі, кольору піксель проводили заходи направлені на встановлення осіб, які порушили закон про мобілізацію на території Шевченківського району міста Харків.

Так, 28 грудня 2025 року, точний час під час досудового розслідування встановлено не було, однак не пізніше 20 год. 10 хв. за адресою: м. Харків, вул. Вартових Неба, біля буд. 42-А майор поліції ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 підійшов до гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 представився та надав службове посвідчення для ознайомлення відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» та повідомив йому підстави перевірки документів згідно ч. 2 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію», на що гр. ОСОБА_7 проігнорував прохання, розвернувся та зайшов в протилежний бік та зайшов в ріг будівлі прокричав «ПАЦАНИ ТЦК».

Після чого, у гр. ОСОБА_7 раптово виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень працівникам поліції.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень працівникам поліції, діючи умисно гр. ОСОБА_7 підійшов до капітана поліції ОСОБА_9 та наніс йому правою рукою в ділянку грудної клітини удар та здійснив кидок через стегно, чим заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синця в завушній ділянці зліва, синець по задній поверхні грудної клітини справа, який згідно висновку судової медичної експертизи № 12-14/942-А/25 від 29.12.2025 за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, далі гр. ОСОБА_7 розмахував руками та йшов вбік майор поліції ОСОБА_8 , котрий підсковзнувшись впав на землю та гр. ОСОБА_7 та наніс ОСОБА_8 декілька ударів руками та ногами, котрі прийшлись по ділянці правого та лівого вуха, попереку та правої кисті руки, чим заподіяв гр. ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синця в підочній області справа, синці в області в правого і лівого вуха, синець в області 1-го пальця правої кисті, який згідно висновку судової медичної експертизи № 12-14/941-А/25 від 29.12.2025 за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.2 ст.345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникам правоохоронних органів легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цими працівниками своїх службових обов`язків.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 вважав, що підозра необґрунтована, відео з місця події не надано, як і відео з бодікамер. Просив відмовити у задоволенні клопотання, інформація про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 не підтверджена.

Захисник ОСОБА_5 заперечував у задоволенні клопотання, оскільки підозра необґрунтована, наявні тільки показання працівників поліції, ТЦК, які є заінтересованими особами, у рапортах та протоколі огляду місця події фігурує лише один потерпілий. Не підтверджено, що ОСОБА_7 усвідомлював, що перед ним працівник поліції, кваліфікація за ст.345 КК України є сумнівною, конфлікт був з однією особою, незрозуміло чому потерпілих двоє. ОСОБА_7 не чинить перешкоди слідству та сприяє слідству.

ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні клопотання, пояснивши наступне. Коли він вийшов з приміщення, де працює, до нього підійшли троє чоловіків, яких він сприйняв як працівників ТЦК, адже зазвичай вони під`їжджають в це місце ввечері. Один з цих чоловіків був вдягнутий у чорну форму, як поліцейський, написів ОСОБА_7 на одязі не бачив. ОСОБА_7 зайшов за ріг будинку, попередив хлопців, що приїхали працівники ТЦК, щоб ті встигли втекти. Один з цих чоловіків смикнув його, після ОСОБА_7 побачив замах та у відповідь декілька разів вдарив цю особу, іншим особам підозрюваний ударів не завдавав. Також на місці перебував чоловік у формі "піксель".

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, що додані до клопотання, дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого - вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Виключною метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що узгоджується з положеннями Європейської конвенцією з прав людини.

Відповідно ч.ч.1,2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_7 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.2 ст.345 КК України підтверджується зібраними у провадженні матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколом огляду місця події, консультаційним висновком спеціаліста, висновком експерта, протоколами допиту потерпілих, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами допиту свідків.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від слідства або незаконно впливати на інших учасників провадження, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки підозрюваного.

29.12.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_7 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні нетяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років, раніше не судимий, працює на посаді монтажника електроустаткування літальних апаратів у ТОВ «Креаб-Тех», не одружений, дітей не має, зі слів інвалідності не має.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, а тому суд вважає, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Показання свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_7 , як підозрюваного, а відтак наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що заявлений слідчим вид запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченому, а відтак клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підлягає задоволенню.

Слідчий суддя враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Враховуючи наявні ризики, передбачені п. 1 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких, ніж цілодобовий домашній арешт, запобіжних заходів не може забезпечити відповідну процесуальну поведінку ОСОБА_7 в майбутньому з точки зору виконання покладених на нього процесуальних зобов`язань, тому слідчий вбачає за доцільне обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Доводи сторони захисту вищевказані висновки суду не спростовують, враховуючи початкову стадії досудового слідства, збір доказів продовжується, обгрунтованість підозри підтверджена долученими до клопотання доказами.

Окрім того, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, на підозрюваного необхідно покласти наступні додаткові обов`язки: здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Керуючись ст.ст.177,178,181,194,196,309,372,395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

Клопотання слідчого слідчого відділу Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0002500 від 29.12.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_2 на строк 2 місяця - до 28.02.2026 та покласти наступні обов`язки:

- заборонити цілодобово залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_2 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному, що на підставі ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання цих зобов`язань до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1