БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/2893/24
Провадження №1-кс/497/39/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку застосування? запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

20.01.26 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області

в особі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 про застосування? запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Арцизького району, с. Вознесенка Перша, громадянина України, неодруженого, з середньо освітою, який проходить військову службу за призовом на посаді стрільця-номера обслуги 4 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «солдат», зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України такого, що не має судимості, особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_2 , виданого органом 5124 від 27.06.2022 року,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України у кримінальному провадженні №0001511 від 24.11.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

19.01.2026 року слідчий СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001511 від 24.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно із вимогами ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до указу Президента України ОСОБА_8 . Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX введено воєнний стан на всій території України.

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан.

12.04.2023 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених підстав для відстрочки або звільнення від призову на строкову військову службу, ОСОБА_4 призвано на військову службу за мобілізацією та направлено для проходження до військової частини.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 12.04.2023, тобто з дня направлення ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини, ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

Далі, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_3 від 12.04.2023 №109, ОСОБА_4 зарахований до списків військової частини та поставлений на всі види забезпечення.

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.05.2023 №150 ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу та поставлений на всі види забезпечення.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно із вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до вимог ст. ст. ст. ст. 11, 16, 125-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 14 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, солдат ОСОБА_4 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

Згідно із ст. 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці самостійно відрекомендовуються своєму безпосередньому начальникові у разі, зокрема, відбуття чи повернення з відрядження відпустки або лікування.

Однак, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією в 3 роті десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону 2 десантно-штурмового взводу військової частини НОМЕР_1 у військовому звані «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 125-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 04.09.2023 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09:00 год., самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану), та ухиляється від проходження військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби до 04.12.2025, тобто до моменту встановлення його місцезнаходження уповноваженими співробітниками Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Так, 19.09.2024, визначивши зібрані докази достатніми для повідомлення про підозру, слідчим слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, за погодженням з керівником Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, з дотриманням вимог ст. 135 КПК України, повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Надалі, 15.01.2026, встановивши нові, достатньо обґрунтовані докази, слідчим Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, за погодженням з прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, відповідно до вимог ст. ст. 36, 40, 42, 276-279 КПК України, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри оголошеної ОСОБА_4 підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме: матеріалами службового розслідування, результати якого затверджені наказом командира військової частини НОМЕР_1 , допитами свідків, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду від 05.12.2025 року стосовно ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0001511 від 24.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.01.2026

Постановою керівника Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 16.01.2026 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001511 від 24.11.2023 продовжено до 3 місяців, тобто до 04.03.2026.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 згідно попередньої ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу спливає 23.01.2026, які завершуються значно раніше визначеного строку досудового розслідування.

Проте в передбачений законом двомісячний термін закінчити досудове слідство у кримінальному провадженні не представляється можливим, оскільки у матеріалах досудового розслідування для остаточного та беззаперечного доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення необхідно виконати наступний обсяг роботи, а саме:

- встановити додаткових свідків у вказаному кримінальному провадженні, та додатково допитати свідків, з приводу уточнення обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення;

- отримати довідку військово-лікарської комісії;

- виконати інші слідчі (розшукові) дії, у проведенні яких може виникнути необхідність за результатами оцінки отриманих доказів;

- виконати вимоги ст. ст. 290-292 КПК України, а саме: ознайомити підозрюваного з матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Однак по твердженню слідчого, провести зазначені слідчі дії в передбачений законом строк не представилося можливим у зв`язку із значною їх кількістю та тривалим часом їх проведення.

В судовому засіданні 20.01.2026 року:

- прокурор клопотання слідчого підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини та ризики. Вказала на те, що підозра достатньо обґрунтована, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України: - тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини, може спонукати сховатися від органу досудового розслідування та суду; - підозрюваний протягом останніх двох років не з`являвся на службу та переховувався як від військової служби, так і від органу досудового розслідування; - перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому відсутні підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу. Оцінюючи наведені ризики у сукупності, вважає їх реальними та такими, що виправдовують обмеження свободи підозрюваного, які на тепер не змінилися;

- підозрюваний повністю погодився з оголошеною підозрою, вважав її цілком обґрунтованою. Пояснив, що усвідомив протиправність свого діяння та бажає продовжити службу;

- захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію підзахисного.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що на підставі постанови заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 від 04.04.2024 року надано доручення на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001511 від 24.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України слідчим СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

А відтак, наразі слідчими Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному №0001511 від 24.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за правовою кваліфікацією: самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів, яка призначена заступником керівником Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_10 . До складу групи прокурорів включено прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється групою слідчих, яку призначено заступником начальника слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 .. До складу слідчої групи слідчих включено слідчих СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 , ОСОБА_6 .

За результатами зібраних доказів відносно ОСОБА_4 складено 18.09.2024 року текст повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України за правовою кваліфікацією: самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану, який був вручений 19.09.2024 року під підпис дружині обвинуваченого ОСОБА_13 та 05.12.2025 року (а.с.131-136) вручено особисто ОСОБА_4 .

В обґрунтування підозри, оголошеної ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення орган досудового розслідування посилається на зібрані наразі в кримінальному провадженні докази, зокрема: матеріалами службового розслідування, результати якого затверджені наказом командира військової частини НОМЕР_1 , допитами свідків, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності

18.09.2024 постановою старшого слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській ОСОБА_6 зупинено досудове розслідування та оголошено в розшук підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження №0001511 від 24.11.2023.

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 14.08.2025 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Арцизького району, с. Вознесенка Перша, громадянина України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Надалі, 15.01.2026, встановивши нові, достатньо обґрунтовані докази, слідчим слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, за погодженням з прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, відповідно до вимог ст. ст. 36, 40, 42, 276-279 КПК України, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

На підставі ухвали слідчого судді від 14.08.2025 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у Вінницькій області 04.12.2025 року о 12:30 годині, про що складено протокол затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 13.02.2025 року.

05.12.2025 постановою слідчого Слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 відновлено досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001511 від 24.11.2023.

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 05.12.2025 року стосовно ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0001511 від 24.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.01.2026 року.

Надалі, 15.01.2026, встановивши нові, достатньо обґрунтовані докази, слідчим Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, за погодженням з прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, відповідно до вимог ст. ст. 36, 40, 42, 276-279 КПК України, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Постановою керівника Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 16.01.2026 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001511 від 24.11.2023 продовжено до 3 місяців, тобто до 04.03.2026.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи? мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

При вирішенні питання про продовження дії обраного запобіжного заходу на стадії досудового слідства, суд перевіряє наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують таке продовження, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Надаючи оцінку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України слідчий суддя керується практикою Європейського суду з прав людини «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України в кримінальному провадженні №0001511 від 24.11.2023.

Вважаю, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою при фактичних обставинах викладених у клопотанні, та пред`явленої ОСОБА_4 підозри, з урахуванням наведених ризиків, не є надмірним та таким, що принижує його честь і гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, дозволить досягти мети застосування запобіжних заходів, визначеної статтею 177 КПК України.

Метою та підставами для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, тобто ризикам, передбачених п.п. 1,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існує реальний ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а тому ОСОБА_4 може і надалі вдатись до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_4 тривалий час ухилявся від виконання обов`язків від військової служби: 2 роки 3 місяці, тобто перебував у злочинному стані та не припиняв ухилятись від військової служби.

Ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 не відпали, не втратили свою актуальність, та є таким, що мають суттєве значення і надалі.

Так ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить про наявність підстав вважати, що будь-який з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаного ризику та належному виконанню останнім своїх процесуальних обов`язків.

Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином шляхом не з`явлення до слідчого, прокурора, затягування досудового розслідування іншим чином, матиме негативний вплив на завершення досудового розслідування у розумні строки, а також в подальшому може вплинути на судовий розгляд.

ОСОБА_4 , маючи об`єктивну можливість добровільно повернутись до військової служби та приступити до виконання обов`язків з військової служби, свідомо, станом на теперішній час, до військової частини не повернувся та не виконує обов`язки з військової служби, що свідчить про обґрунтований ризик того, що ОСОБА_4 , може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також може вчинити нове кримінальне правопорушення, пов`язане з ухиленням від виконання обов`язків військової служби, наприклад вжити заходи щодо незаконного перетинання кордону та тим самим вчинити інший військовий злочин, передбачений ч.5 ст. 407 КК України, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Зазначене вказує на продовження існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, а також, суспільний резонанс кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , наявні у вказаному кримінальному провадженні інтереси суспільства, держави, які явно переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи ОСОБА_4 , обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є єдиним достатнім запобіжним заходом для уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що перебування останнього за місцем реєстрації може призвести до невиправданого затягування досудового розслідування у зв`язку з неможливістю своєчасної явки підозрюваного органу досудового розслідування та суду через постійну збройну агресію збройних сил російської федерації та неможливості гарантії збереження цілісності житлової забудови, де зареєстрований ОСОБА_4 ,

Щодо виконання вимог ч.ч.1, 2 ст.199 КПК України в частині наявності обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, то ініціатором клопотання та прокурором не надано жодних доказів як до клопотання, так і в судовому засідання. Слідчий лише посилалася на те, що провести зазначені слідчі дії в передбачений законом строк не представилося можливим у зв`язку із значною їх кількістю та тривалим часом їх проведення.

Відомості, які будуть отримані в результаті тих слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, які ще не проведені і мають обов`язково бути завершені, є суттєвими для завершення досудового розслідування, оскільки підтвердять або спростують причетність підозрюваного та інших осіб до вчинення кримінальних правопорушень за обставинами кримінального провадження.

Також, проведення зазначених слідчих та процесуальних дій під час досудового розслідування має суттєве значення для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення та об`єктивного судового розгляду, дотримання основних засад кримінального провадження, зокрема верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Положеннями ч.3 ст.197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

За наслідками розгляду даного клопотання, слідчий суддя не має жодних сумнівів відносно зміни ситуації щодо обґрунтованості оголошеної підозри та наявності можливих у подальшому ризиків.

За викладених обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.

Щодо визначення застави:

Слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом (ч.3 ст.183 КПК України).

Абзацом восьмим ч.4 ст.183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 1142, 258 - 2586, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437 - 442 Кримінального кодексу України.

Отже, задовольняючи дане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне не визначити підозрюваному розмір застави.

На підставі?викладеного,?керуючись ст.ст.176-178,?182,?183,?184,?395?КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про продовження строку застосування ?запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 -? задовольнити.

Продовжити підозрюваному у кримінальному провадженні №0001511 від 24.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід, застосований ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 05.12.2025 року, у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали визначити до 03.03.2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст даного судового рішення видати відразу ж після його проголошення.

Слідчий суддя: ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ОСОБА_1