провадження № 1-кс/208/4129/25
УХВАЛА

17 жовтня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні №0000534 від 08.08.2025 року

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у невстановлений в ході досудового розслідування час, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а так само суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, ігноруючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР (в редакції Закону № 530-v від 22.12.2006) із подальшими змінами та доповненнями, Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» із подальшими змінами та доповненнями, а як наслідок і охоронювані Конституцією України і Законом України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» права громадян, достовірно розуміючи, що його незаконна діяльність спричиняє шкоду здоров`ю населення країни, вирішив займатися на території Краматорського району Донецької області збутом наркотичного засобу, обіг якого обмежено «канабіс».

З цією метою, ОСОБА_4 при невстановлених під час проведення досудового розслідування обставинах, у невстановленої в ході досудового розслідування особи незаконно придбав та зберігав за місцем свого мешкання за адресою:

АДРЕСА_1 з метою подальшого збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено «канабіс».

2 жовтня 2025 року ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого обмежено «канабіс», перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 25, 27, Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР із подальшими змінами та доповненнями зберігав вищевказаний наркотичний засіб. Цього ж дня, приблизно об 12 годині 30 хвилин ОСОБА_4 домовився у телефонному режимі про продаж наркотичного засобу, обіг якого обмежено «канабіс» з «оперативним покупцем» ОСОБА_7 , до якого застосовано заходи безпеки на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві». У той же день, приблизно

о 13 годині 20 хвилин ОСОБА_4 діючи умисно, знаходячись за місцем мешкання за адресою:

АДРЕСА_1 , де зустрівся з «оперативним покупцем» ОСОБА_7 та, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, незаконно збув ОСОБА_7 , один паперовий згорток з речовиною рослинного походження масою 5,92г, яка містить наркотичний засіб обіг якого обмежено «канабіс», маса якого склала 5,40г, за що ОСОБА_7 у свою чергу сплатив ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 1200 (одна тисяча) гривень, які були йому вручені співробітниками поліції в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу «канабіс», обіг якого обмежено.

Крім того, 15 жовтня 2025 року приблизно об 09 год. 00 хв.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено, керуючись корисливим мотивом, домовився у телефонному режимі про продаж наркотичного засобу обіг якого обмежено «канабіс», з «оперативним покупцем» ОСОБА_7 .

У той же день, близько 10 год. 08 хв., ОСОБА_4 , маючи при собі рослинну речовину, схожу на наркотичний засіб, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 зустрівся з «оперативним покупцем» ОСОБА_7 , який передав йому грошові кошти у сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, які йому були вручені співробітниками поліції, після отримання яких ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно збув «оперативному покупцю» ОСОБА_7 паперовий згорток з речовиною, схожою на наркотичний засіб.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу «канабіс», вчиненого повторно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначив, що підставами застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів і наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними. З урахування наведеного, прокурор вважає, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не здатний забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 просив встановити для підозрюваного мінімальну суму застави або обрати йому домашній арешт за місцем зареєстрованого місця проживання, оскільки ризики не доведені прокурором.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав свого захисника.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного, його захисника та дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Обставини викладені у клопотанні слідчого, підтверджуються матеріалами досудового розслідування.

З досліджених матеріалів кримінального провадження, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 12.08.2025; протоколами пред`явлення особи для впізнання та фотознімками від 12.08.2025; протоколами огляду покупця від 02.10.2025, 15.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від. 02.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від. 02.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 15.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 15.10.2025; висновком експерта № СЕ-19/105-25/14302-НЗПРАП від 08.10.2025, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної обґрунтованої підозри передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_4 підозра є достатньою та обґрунтованою для цілей застосування запобіжного заходу.

З наданих до клопотання документів, які характеризують особу підозрюваного, а також встановлених в судовому засіданні обставин, вбачається, що ОСОБА_4 :

- народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Краматорська Донецької області;

- зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- одружений, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей;

- має середню спеціальну освіту;

- не працює;

- раніше не судимий;

- не має вкладів у банках, але є власником квартири за місцем проживання.

На думку слідчого судді, ризиками, визначеними ст.177 КПК України та доведеними слідчим та прокурором, у даному кримінальному провадженню є:

- ризик переховування від органу досудового розслідування та / або суду, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину, за вчинення якого, у разі встановлення його винуватості судом, останньому загрожує покарання у вигляді виключно позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

- крім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 які надавали покази щодо фактів збування ним наркотичних засобів; на свідка ОСОБА_7 , який купував у ОСОБА_4 наркотичні засоби та безпосередньо за участю якого проводились оперативні закупки та на свідків, які були присутніми у якості понятих під час проведення оперативних закупок наркотичного засобу у фігурантів та які в свою чергу являються жителями Донецької області, покази яких в подальшому будуть основоположними для доведення винуватості останнього перед судом, таким чином існує ризик незаконно впливати на свідків;

- ризик вчинення іншого кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не має будь-якого офіційного або неофіційного легального заробітку, що дає слідству всі підстави вважати, що останній заробляв на проживання виключно шляхом збуту наркотичних засобів.

Крім того, слідчий суддя, при розгляді клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує обставини, перелік яких передбачений ст.178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст.177 КПК України для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Разом з цим, з наявного клопотання та з пояснень наданих в судовому засіданні прокурором, підозрюваним, слідчим суддею вбачається, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні буде недостатнім, і це пов`язано, зокрема, із тим, що підозрюваний не має постійного достатнього джерела доходів, нерухомого чи рухомого майна, вкладів у банку, неодружений, схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

Тому, слідчий суддя позбавлений можливості застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, а також те, що останній підозрюється у вчиненні злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, має можливість незаконного впливу на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки його права, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

Сума застави повинна відповідати реальному майновому стану особи та тяжкості злочину.

Застава для особи не має бути надмірним тягарем і призвести до скрутного матеріального становища її та її родини це не покарання. Застава лише має забезпечити виконання особою (підозрюваним, обвинуваченим) процесуальних обов`язків на час досудового розслідування чи судового розгляду.

Високі застави створюють бар`єри для осіб, порушуючи рівність і справедливість. Менш заможні люди можуть не мати змоги ефективно захищатися, необґрунтовано перебуваючи під вартою.

Встановлення надто великого розміру застави відсуває на другий план досягнення його мети забезпечення процесуальної поведінки особи, зокрема забезпечення явки підозрюваного чи обвинуваченого.

Рішення ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії»: Суд повторює, що гарантія, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування збитків, а, зокрема, явку обвинуваченого на слухання. Тому його суму необхідно оцінювати головним чином «з огляду на обвинуваченого, його активи та його стосунки з особами, які мають надати забезпечення, іншими словами, залежно від можливого ступеня впевненості в тому, що перспектива втрати забезпечення або дії проти поручителів у разі його неявки на судовий розгляд буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання з його боку сховатися.

Рішення ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії»: Сума застави повинна бути визначена, враховуючи характеристику обвинуваченого, його активи та взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку порушення процесуального обов`язку, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. Водночас має враховуватися наявність грошових засобів у обвинуваченого.

З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Викладене у сукупності дає підстави для задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , з визначенням розміру застави 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000534 від 08.08.2025 року - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме з 15.10.2025 року по 13.12.2025 року включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотиристо) гривень 00 коп., зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора та суду,

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити строком на два місяці з моменту внесення застави, однак в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 17.10.2025 року о 15-40 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1