Єдиний унікальний номер 243/7948/25
Провадження номер 1-кп/243/1080/2025
В И Р О К

Іменем України

22 вересня 2025 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000745 від 12 липня 2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, який працює в КП «Благоустрій» на посаді водія, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Приблизно у листопаді 2023, більш точного часу та дати встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у лісовому насадженні, поблизу мікрорайону «Соболівка» м. Слов`янськ Краматорського району Донецькій області, на землі виявив дві гранати типу Ф-1.

Перебуваючи в зазначеному місці, у вказаний час, у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , всупереч вимогам чинного законодавства України, а саме постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 «Положення про дозвільну систему України», наказу МВС України від 21.08.1998 № 622 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», забрав виявлені гранати, при цьому не маючи наміру повідомити про виявлені предмети в органи влади, тим самим вчинив їх незаконне придбання.

Після чого, маючи на меті подальше зберігання вищезазначених бойових припасів, а саме двох гранат типу Ф-1 для власних потреб, без наміру повідомити про придбані ним предмети в органи влади, переніс їх з місця виявлення до місця свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , чим здійснив незаконне носіння боєприпасів, де став незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу.

12 липня 2025 у період часу з 01 год. 00 хв. до 01 год. 25 хв. в ході проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, розташованій поблизу будинку за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пров. Керченський, буд. 12, виявлено та вилучено бойові припаси, а саме гранати типу Ф-1 (2 одиниці), які ОСОБА_5 придбав, переніс та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до положень статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно ОСОБА_5 лише в межах висунутого йому обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті від 27 серпня 2025 року.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, визнав у повному обсязі та пояснив, що визнає пред`явлене прокурором обвинувачення щодо вилучених у домоволодінні бойових припасів, їх вид та розмір. Вказав, що він знайшов дві гранати, які приніс додому, де почав їх зберігати.

Приймаючи до уваги, що обвинуваченим не оспорюються викладені в обвинувальному акті обставини скоєння злочину, враховуючи, що учасники судового провадження проти цього не заперечують, та немає сумнівів у тому, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і роз`яснення суду щодо позбавлення у даному випадку права їх оскарження у апеляційному порядку, добровільності такої позиції, суд у відповідності до положень частини третьої статті 349 КПК України визнає недоцільним дослідження зазначених обставин у кримінальному провадженні, тому вважає необхідним обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням наданих стороною обвинувачення висновків експерта та відомостей про застосовані заходи забезпечення кримінального провадження, розмір процесуальних витрат, даних щодо особи обвинуваченого і досудової доповіді.

Висновком експерта № СЕ-19/105-25/10196-ВТХ від 12.07.2025 встановлено, що надані на експертизу об`єкти є корпусом оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 (2 одиниці), виготовленим промисловим способом, який споряджено всередині. Корпус гранати Ф-1 (окремо від засобу детонування) до категорії бойових припасів не відноситься. Вибухове спорядження корпусу гранати Ф-1 є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці). Конструктивно передбачено спорядження даних корпусів гранат вибуховою речовиною групи бризантних (тротил) масою 50-56 г.; засобом підриву (засобом детонування) уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим дистанційної дії типу УЗГРМ/УЗГРМ-2 (2 одиниці), виготовленим промисловим способом, який споряджено всередині. Запал УЗГРМ/УЗГРМ-2 (окремо від спорядженого корпусу гранати) до категорії бойових припасів не відноситься. Вибухове спорядження запалу є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці). Конструктивно передбачено спорядження даних запалів вибуховими речовинами групи ініціюючих та групи бризантних. У конструктивному поєднанні корпус гранати Ф-1 та запал типу УЗГРМ/УЗГРМ-2 являються оборонною осколковою ручною гранатою типу Ф-1, вказана граната відноситься до категорії бойових припасів.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/105-25/10436-ВТХ від 30.07.2025 в результаті проведення експериментального випробування встановлено, що заряд вибухової речовини, яким споряджені надані на дослідження корпуси осколкових оборонних ручних гранат Ф-1 (2 одиниці) придатні для здійснення вибуху та руйнування корпусу з утворенням характерних осколків, при наявності засобу підриву (ініціювання вибуху) або при утворенні необхідних для цього умов; надані на дослідження запали УЗГРМ/УЗГРМ-2 (2 одиниці) придатні для здійснення вибуху у якості засобів підриву (ініціювання вибуху).

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у кримінальному провадженні, суд вважає встановленим, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, - придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа Довженко проти України) зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Згідно досудової доповіді органу пробації ризик повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст. 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинене кримінальне правопорушення є тяжким злочином), сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки, кількість вилучених бойових припасів 2 гранати; відомості про особу обвинуваченого (раніше не судимий в силу ст.89 КК України, за медичною допомогою до психіатра чи нарколога не звертався, за місцем мешкання характеризується посередньо).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом визнається вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_5 буде досягнуто при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст.263 КК України. Приймаючи до уваги встановлені судом конкретні обставини по кримінальному провадженню, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, позитивну характеристику обвинуваченого за місцем роботи, його похилий вік, а також з огляду на не заподіяння шкоди будь-яким особам внаслідок вчинення злочину та відсутність тяжких наслідків, суд, з огляду на попередню правомірну поведінку обвинуваченого, надавши всебічну оцінку викладеним обставинам, приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і вбачає підстави для застосування положень статті 75 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. В матеріалах справи наявний протокол затримання обвинуваченого у відповідності до положень ст.208 КПК України, однак у зв`язку з застосуванням при призначенні покарання положень ст.75 КК України, підстави для зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення відсутні. Вказане питання доцільно вирішувати лише у випадку скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання по речовим доказам вирішити відповідно до положень статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов?язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов?язати ОСОБА_5 періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на проведення судової експертизи № СЕ-19/105-25/10196-ВТХ від 12.07.2025 у сумі 1782 грн. 80 коп., № СЕ-19/105-25/10436-ВТХ від 30.07.2025 у сумі 5348 грн. 40 коп.

Речові докази: осколки корпусів гранат Ф-1 та залишки запалів УЗРГМ/ЗРГМ-2, що зберігається у камері схову речових доказів ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за квитанцією № 572, - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Слов?янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1