ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/2245/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

представник потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 0002557 від 01.07.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Щасливе Бориспільського району Київської області, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 30 вересня 2025 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000542 від 22.05.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до висунутого обвинувачення, яке суд визнає доведеним, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_5 , 26 червня 2025 року, приблизно о 15 годин 30 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у м. Києві, по середній смузі руху вулиці П. Радзіня зі сторони проспекту Петра Григоренка в напрямку Дарницького мосту, в районі розвороту перед мостом, перед виконанням маневру перестроювання ліворуч у крайню ліву смугу попутного напрямку руху, не переконалась у безпечності цього маневру, не надала перевагу в русі технічно-справному автомобілю марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по лівій смузі попутного напрямку руху, внаслідок чого відбулось зіткнення на смузі руху автомобіля «Skoda Octavia». Внаслідок первинного зіткнення автомобіль марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у некерованому стані, виїхав на середню смугу зустрічного руху, де відбулось зіткнення з технічно-справним автомобілем марки «BMW X5M», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався зі сторони Дарницького мосту в напрямку проспекту Петра Григоренка.

Тим самим водій ОСОБА_5 допустила порушення вимог п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР), а саме:

- п. 10.1 - «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 10.3 - «у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч».

Внаслідок чого пасажир автомобіля марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження.

Порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіяння пасажиру автомобіля марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, які виразились у вигляді закритої травми грудної клітки та живота: правобічного пневмотораксу; лінійного розриву печінки (в сагітальному напрямку на нижній поверхні печінки латеральніше жовчного міхура до 2.0 (см), розміром до 5.0*0.6 (мм)), який супроводжувався крововиливом у черевну порожнину (у черевній порожнині в підпечінковому просторі до 100-150 (мл) крові зі згустками, у малому тазу до 350 (мл)).

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе за ч. 2 ст. 286 КК України визнала повністю та показала, що дійсно 26 червня 2025 року, приблизно о 15 годин 30 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у м. Києві, по середній смузі руху вулиці П. Радзіня зі сторони проспекту Петра Григоренка в напрямку Дарницького мосту, в районі розвороту перед мостом, перед виконанням маневру перестроювання ліворуч у крайню ліву смугу попутного напрямку руху, не переконалась у безпечності цього маневру, не надала перевагу в русі технічно-справному автомобілю марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по лівій смузі попутного напрямку руху, внаслідок чого відбулось зіткнення на смузі руху автомобіля «Skoda Octavia». Внаслідок первинного зіткнення автомобіль марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у некерованому стані, виїхав на середню смугу зустрічного руху, де відбулось зіткнення з технічно-справним автомобілем марки «BMW X5M», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався зі сторони Дарницького мосту в напрямку проспекту Петра Григоренка. Тим самим водій ОСОБА_5 допустила порушення вимог п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч». Внаслідок чого пасажир автомобіля марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_8 отримала тяжкі тілесні ушкодження. Про вчинене щиро шкодує та просить вибачення у потерпілого.

Показання обвинуваченої ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів, процесуальних витрат тощо.

Вина обвинуваченої ОСОБА_5 повністю підтверджується її показаннями, в яких вона не оспорювала вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 , то суд вважає її правильною та кваліфікує її дії як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Суд, при обранні виду та міри покарання, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, її ставлення до вчиненого (вину визнала, щиро каялася, добровільно та повністю відшкодувала завдані збитки), особу обвинуваченої, а саме: молодого віку, працює офіційно в ліцеї асистентом вчителя, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з вищою освітою, має постійне місце проживання та сім`ю, малолітню дитину на утриманні, чоловік військовослужбовець, який проходить військову службу у ЗСУ у прифронтових регіонах, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне добровільне відшкодування збитків потерпілій й примирення з останньою.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Також за наявності всіх вказаних вище обставин, суд дійшов висновку, що застосування положень ст. 75 КК України щодо звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням будуть правильними, оскільки остання не є такою, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання.

Суд, приймаючи рішення про застосування положень ст. 75 КК України, зважує й на висловлену у судових дебатах позицію прокурором щодо звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням на підставі статей 75, 76 КК України. Цю позицію також підтримав у судових дебатах представник потерпілої, який оголосив позицію потерпілої взагалі не карати обвинувачену. Також суду було надано нотаріально завірену заяву від потерпілої, якою підтверджено вказано позицію та повне відшкодування завданих злочином збитків.

При цьому санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами альтернативно.

Так, з урахуванням встановлених обставин вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, наявності обставин, які пом`якшують покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання, повне й добровільне відшкодування завданих злочином збитків ще під час досудового розслідування й примирення з потерпілою, зважаючи на те, що обвинувачена працює офіційно асистентом вчителя в Київській області, наразі самостійно виховує малолітню дитину через проходження чоловіком військової служби у ЗСУ, у прифронтових районах, щодня має відвозити та забирати малолітню дитину із дошкільного навчального закладу, що розташований в іншому населеному пункті від місця постійного проживання тощо. Отже, позбавлення спеціального права за таких обставин буде надмірним покаранням, саме зважаючи на обставини цього провадження і поведінку обвинуваченої, дійове й щире розкаяння останньої.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів у провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись статтями 2, 7, 9, 17, 84, 89, 91, 94, 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю один рік.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 як під час досудового розслідування, так і судового розгляду не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати під час досудового розслідування на загальну суму 21 393,60 грн, а саме за проведення:

- експертизи технічного стану транспортного засобу (висновок експерта від 12 серпня 2025 року № СЕ-19/111-25/41635-ІТ) у розмірі 5 348,40 грн;

- експертизи технічного стану транспортного засобу (висновок експерта від 12 серпня 2025 року № СЕ-19/111-25/41640-ІТ) у розмірі 4 457 грн;

- експертизи технічного стану транспортного засобу (висновок експерта від 21 липня 2025 року № СЕ-19/111-25/41643-ІТ) у розмірі 4 457 грн;

- судової інженерно-транспортної експертизи (висновок експерта від 24 вересня 2025 року № СЕ-19/111-25/46522-ІТ) у розмірі 7 131,20 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні, а саме: оптичний носій із відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди з камер зовнішнього спостереження зберігати у матеріалах провадження; автомобілем марки «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , що переданий на зберігання на штрафмайданчик за адресою: м. Київ, вул. Хоткевича, 20Б, повернути ОСОБА_5 ; автомобіль марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , що переданий на зберігання на штрафмайданчик за адресою: м. Київ, вул. Хоткевича, 20Б, повернути ОСОБА_6 ..

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1