Провадження № 1-кс/643/5549/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0002434 від 22.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

встановив:

Слідчим відділом Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002434 від 22.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 будучи особою раніше засудженою за корисливі злочини, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин:

Так, ОСОБА_5 , достеменно знаючи про те, що в Україні введений військовий стан, починаючи з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015, 21.08.2025 у період часу з 22:05 до 22:10 години, точний час у ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись на алеї біля буд. 59 за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка тримала в руках свій мобільний телефон ТМ «Iphone 12», номер моделі «MGF43LL/A», серійний номер « НОМЕР_1 », IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , обсяг пам`яті 64GB, тип «Unlocked».

У цей час у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_9 із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я та з погрозою його застосування.

Надалі, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з раптово виниклим умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_9 , з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи свою фізичну перевагу над жінкою, ОСОБА_5 штовхнув потерпілу однією рукою в обличчя, а іншою вихопив мобільний телефон ТМ «Iphone 12».

Від поштовху ОСОБА_9 втратила рівновагу та впала на землю. Далі ОСОБА_5 , утримуючи її на землі та стискаючи коліном ліву руку, спричинив потерпілій синець на передній поверхні лівого плеча в середній його третині та в області ліктьової ямки лівого передпліччя, які не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, але викликають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів та належать до категорії легких тілесних ушкоджень відповідно до п. 2.3.2. «б», п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. Тобто, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, ОСОБА_5 , а також із використанням погроз застосування вказаного насильства, змусив ОСОБА_9 віддати рюкзак синього кольору, вартість якого складає 248,00 гривень, у якому знаходилися грошові кошти в сумі 600 гривень, перцевий балон з написом «Pepper» вартістю 265,00 гривень та інші речі, що не мають для потерпілої матеріальної цінності. Після цього він підняв із землі мобільний телефон ТМ «Iphone 12», номер моделі «MGF43LL/A», серійний номер « НОМЕР_1 », IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , вартість якого складає 8786,67 гривень.

Виконавши вищевказані дії, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 9899,67 гривень, відповідно до висновку експерта № 13002 від 01.09.2025 року.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням погроз та насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

24.09.2025 слідчим за погодженням з прокурором складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 та цього ж дня в зв`язку з тим, що місце перебування ОСОБА_5 не встановлено, копію повідомлення про підозру спрямовано за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 та отримано ОСОБА_10 (рідною сестрою ОСОБА_5 ), остання повідомила, що місцезнаходження брата їй невідомо та на зв`язок він не виходить.

Крім того, за місцем реєстрації та місцем проживання ОСОБА_5 24.09.2025 направлені повістки з викликом на 26.09.2025, 27.09.2025 та 28.09.2025 для явки до слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області. Проте останній до слідчого не з`явився та на зв`язок не вийшов. Зазначені повістки також вручені його рідній сестрі ОСОБА_10

29.09.2025 слідчим винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

30.09.2024 ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном дії 6 місяців.

03.11.2025 о 16:10 ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 30.09.2025.

Сторона обвинувачення, посилаючись на обґрунтовану підозру ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину, та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілу; вчинити інше кримінальне правопорушення, просить застосувати запобіжний захід у вигляді триманні під вартою строком до 24.11.2025, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищенаведеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила долучити до клопотання протокол затримання від 03.11.2025, рапорт, постанову про відновлення досудового розслідування від 04.11.2025, розписки про отримання ОСОБА_5 повідомлення про підозру, отримання пам`ятки, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, також протокол допиту підозрюваного. Просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.11.2024 та не визначати розмір застави, оскільки скоєний злочин вчинений із застосуванням насильства.

Слідчий у судовому засіданні мав солідарну з прокурором позицію, доповнень до промови прокурора не мав.

Підозрюваний у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував. Пояснив, що не знав про факт свого перебування у розшуку. Просив врахувати, що у нього є міцні соціальні зв`язки, не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування.

Захисник у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання по причини недоведеності, на думку захисту, заявлених стороною обвинувачення ризиків. Просив звернути увагу на характеризуючі особу підозрюваного дані та визначити підозрюваному запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Нормами ст. 22 КПК України врегламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особи підозрюваного, тощо.

Наразі ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України; існування ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку слідчого судді, доведені стороною обвинувачення.

Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

За підозрою у скоєнні вказаного кримінального правопорушення о 16:10 03.11.2025 затримано ОСОБА_5 .

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням погроз та насильства, в умовах воєнного стану, а також характерезуючих даних підозрюваного, що, на думку слідчого судді, свідчить про недостатність застосування до останнього запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі в межах даного кримінального провадження, оскільки вказаний запобіжний захід не дозволить забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Існування вказаних ризиків наряду з обґрунтованою підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, вказує, на думку слідчого суді, про обґрунтованість заявленого клопотання та недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, (заява № 18731/19) від 28.10.1994).

Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, № 12245/86, № 12383/86 від 30.08.1990, п.32; «Merabishvili v. Georgia», заява № 72508/13 від 28.11.2017, п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.

Існування вказаних ризиків у сукупності з обґрунтованою підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, вказує на думку слідчого суді про обґрунтованість заявленого клопотання та недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілу та свідків; вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (заява № 18731/91) від 28.10.1994 зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Згідно із ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Інкримінований ОСОБА_5 злочин пов`язаний із застосуванням насильства, у зв`язку з цим слідчий суддя вважає за можливе заставу не визначати.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання, - з моменту затримання.

Враховуючи обставини вчиненного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , суспільну небезпечність інкримінованого злочину, яке вчинено в умовах воєнного стану, керуючись загальними засадами кримінального провадження, з метою досягнення його завдань в рамках застосування до особи належної правової процедури, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задоволити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 23, 177, 182, 183, 193-194, 196-198, 206, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.11.2025, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали встановити до 24.11.2025.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 06.11.2025 о 09:15.

Слідчий суддя ОСОБА_1