У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурору Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002189 від 04.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно. З поданого клопотання слідує, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 04.10.2025 на автодорозі Т1706 між населеними пунктами м. Зіньків та м. Гадяч, поблизу с. Чорняки Полтавської області, автомобіль Daewoo AD2AB р.н. НОМЕР_1 , який належить військовій частині НОМЕР_2 , виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем Renault Krone, д.р.н. НОМЕР_3 , який рухався у зустрічному напрямку. У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій Daewoo AD2AB р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув.

Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесені слідчим першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Автомобіль марки «Daewoo» моделі «AD2AB» н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить військовій частині НОМЕР_2 .

Автомобіль марки «Renault» моделі «Premium 460 DXI» д.н.з. НОМЕР_5 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 належить ОСОБА_5 .

Причеп до автомобілю марки «Krone» д.н.з. НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 належить ОСОБА_6 .

На автомобілях марки «Daewoo» моделі «AD2AB» н.з. НОМЕР_1 та марки «Renault» моделі «Premium 460 DXI», а також причепі марки «Krone» д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок ДТП, залишилися сліди дорожньо-транспортної пригоди.

Прокурором зазначається, що авто зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, таким чином є речовим доказом, відповідно до ст. 98 КПК України, тому 04.10.2025 слідчим винесено постанову про визнання їх речовим доказом. У подальшому щодо вказаного майна планується проведення додаткових оглядів, призначення та проведення судових експертиз.

Сторона обвинувачення обґрунтовує необхідність накладення арешту на вилучене майно необхідністю запобігання їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та їх збереження у первісному вигляді.

Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурором зазначається, що вилучене майно має суттєве значення для проведення повного та об`єктивного досудового розслідування, містить на собі сліди скоєного кримінального правопорушення.

У судове засідання прокурор не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання просить задовольнити.

Власники майна в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказані речі, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 , 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт з позбавлення права відчудження, розпорядження та користування, на майно виявлене та вилучене 04.10.2025 в ході огляду місця ДТП у кримінальному провадженні №0002189 від 04.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України, а саме:

автомобіль марки «Daewoo» моделі «AD2AB» н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить військовій частині НОМЕР_2 .

автомобіль марки «Renault» моделі «Premium 460 DXI» д.н.з. НОМЕР_5 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 належить ОСОБА_5 ;

причеп до автомобілю марки «Krone» д.н.з. НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 належить ОСОБА_6 .

Вилучене майно передати на відповідальне зберігання власникам майна або законним користувачам, попередивши про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України і зобов`язати їх забезпечити належне зберігання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1