Провадження № 11-кп/824/5095/2025Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2025 року, якою звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,на підставі ч.5 ст.401 КК України, а кримінальне провадження №0001268 від 12.07.2023 закрито,

В С Т А Н О В И Л А:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_7 16.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_1 призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період. В подальшому під час проходження служби відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №90 від 31.03.2023 солдата ОСОБА_7 призначено на посаду гранатометника 1 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 3 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 та з 31.03.2023 ОСОБА_7 вважається військовослужбовцем військової служби та таким, що справи та посаду прийняв ті приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

ОСОБА_7 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її на посаді солдата гранатометника 1 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 3 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України,в порушення вимог ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу відповідних командирів (начальників), у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12 годин 16.04.2023 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України у АДРЕСА_1 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби до 27.04.2023 року. Усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_7 27.04.2023 самостійно повернувся до військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться у АДРЕСА_1 , де у подальшому був зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення і вважався таким, що справу та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за займаною посадою.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини, вчинене в у мовах воєнного стану, тривалістю понад три доби.

Крім того, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її на посаді солдата гранатометника 1 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 3 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, в порушення вимог ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу відповідних командирів (начальників), у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12 годин 11.07.2023 повторно, протягом року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України у АДРЕСА_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби до 18.07.2023 року. Усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_7 18.07.2023 самостійно повернувся до військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться у АДРЕСА_1 , де у подальшому був зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення і вважався таким, що справу та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за займаною посадою.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.5 ст.407 КК України як самовільне залишення військовослужбовцем військової частини тривалістю понад три доби, вчинене повторно протягом року в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її на посаді солдата гранатометника 1 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 3 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, в порушення вимог ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу відповідних командирів (начальників), у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09 годин 31.08.2023 повторно, протягом року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України у АДРЕСА_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних органів або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього до моменту затримання в порядку ст. 208 КПК України 22.05.2025 співробітниками Дарницького УП ГУНП у м. Києві.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.5 ст.407 КК України як самовільне залишення військовослужбовцем військової частини тривалістю понад три доби, вчинене повторно протягом року.

В судовому засіданні захисник заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за ч.5 ст.407 КК України в порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України, у зв`язку з отриманням письмової згоди командира в/ч НОМЕР_2 для продовження ним проходження військової служби, та про закриття кримінальногопровадження.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2025 рокузадоволено клопотання захисника та звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,на підставі ч.5 ст.401 КК України, а кримінальне провадження № 0001268 від 12.07.2023 закрито.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, попри наявність трьох епізодів у діях обвинуваченого, неправильно визнав такі дії єдиним продовжуваним кримінальним правопорушенням, що не відповідає об`єктивним обставинам та висунутому обвинуваченню.

Вважає, що суд першої інстанції неправомірно дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 401 КК України, оскільки вирішуючи питання про те чи має місце у цьому провадженні вчинення кримінального правопорушення вперше, суд не врахував, що останнього обвинуваченого у вчиненні в різний час трьох окремих кримінальних правопорушень, що виключає можливість застосування інституту звільнення від кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодокримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставіоб`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень п. 4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальнувідповідальність.

За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, вважаєтьсязастосування судом закону, який не підлягаєзастосуванню.

07 вересня 2024 року набули чинності положення ч. 5 ст. 401 КК України, згідно з якими особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої частини або до місця служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Тобто, звільнення особи від кримінальної відповідальності військовослужбовців за ч. 5 ст. 401 КК України можливе за наявності сукупності таких підстав: особа під час воєнного стану, вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 407, 408 КК України; особа добровільно звернулась до слідчого, прокурора або суду з клопотанням про намір повернутися до своєї або іншої військової частини для продовження проходження військової служби; наявність письмової згоди командира відповідної військової частини на продовження проходження такою особою військової служби.

Мотивуючи своє рішення про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст. 401 КК України суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_7 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, та добровільно звернувся до суду з клопотанням про намір повернутися для продовження проходження служби та отримав письмову згоду командира військової частини НОМЕР_2 про можливість продовження обвинуваченим проходження військової служби.

Також суд встановив, що по епізодам самовільного залишення військової частини 16.04.2023 року та 11.07.2023 року до суду не направлялися окремі обвинувальні акти чи клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, судом по даним епізодам судові рішення не ухвалювалися, що свідчить про відсутність перешкод для застосування ч.5 ст.401 КК України.

Поте, поза увагою суду залишилися ті обставини, що органом досудового слідства ОСОБА_7 інкриміновано вчинення епізодів залишення військової частини 11.07.2023 року та 31.08.2023 року за ознакою вчинених повторно протягом року.

Частиною 1 статті 32 КК України передбачено, що повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Оскільки ОСОБА_7 інкриміновано вчинення двох епізодів кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за ознакою повторності , то зазначена обставина свідчить про відсутність однієї з обов`язкових умов звільнення від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.401 КК України, а саме вчинення кримінального правопорушення вперше.

За змістом ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, суд першої інстанції неправомірно дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст. 401 КК України, оскільки вирішуючи питання про те чи має місце у цьому провадженні вчинення кримінального правопорушення вперше, суд не врахував, що останнього обвинувачено у вчиненні в різний час трьох окремих кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.5 ст.407 КК України.

За таких обставин, ухвала суду щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність , істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404,405,407,412,415, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити,

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2025 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: