Справа № 296/7200/23
У Х В А Л А

Іменем України

06 січня 2026 рокум .Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 321, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 321, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України, ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_15 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 307 КК України, -

встановив:

У провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 321, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 321, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України, ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_15 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 307 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням суми застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, строк дії якого завершується 12.01.2026 року.

06.01.2026 року до суду надійшло письмове клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 днів.

В обґрунтування клопотання прокурор вказав на доцільність продовження даного виду запобіжного заходу, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризики, які враховувалися судом при застосуванні відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились. На думку сторони обвинувачення, існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України переховування від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання за інкриміновані правопорушення у разі визнання його винуватості, незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків у даному кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення обвинуваченими інших кримінальних правопорушень. ОСОБА_8 є раніше судимим, не має постійного місця роботи, не має міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчинені злочинів, один з яких є особливо тяжкий, за яке передбачено безальтернативне покарання позбавлення волі на тривалий період часу.

Обвинувачений ОСОБА_8 , щодо клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу заперечив, просив змінити на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 підтримала правову позицію підзахисного, просила обрати ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

До вказаного строку завершення строку дії запобіжного заходу судовий розгляд справи не може бути завершений.

Відповідно до ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд при вирішенні питання, на виконання вимог ст.178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, суспільну небезпеку правопорушень, в яких обвинувачується особа, що відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії особливого тяжкого та тяжкого злочинів, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим, можливість ухилення від суду та перешкоджати кримінальному провадженню.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, які є особливо тяжким злочином та тяжким злочином, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років та від 7 до 10 років. Схильний до вчинення правопорушень. Тобто на даний час продовжують існувати та не зменшилися ризики, що обвинувачений може скоїти інші нові кримінальні правопорушення, тобто вчинити дії, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 України, і ці ризики, з часу обрання найбільш жорсткого запобіжного заходу, не перестали існувати. Однак, прокурором, при доведеності обставин, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, не доведено, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на інших обвинувачених і свідків, що є підставою для заміни раніше обраного та продовженого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем постійного проживання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 331, 369 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 днів - відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 виконання наступних обов`язків:

1) прибувати до суду за кожною вимогою у визначений час;

2) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну місця проживання.

Вказані обов`язки покладаються на обвинуваченого строком до 06.03.2026 року.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 з-під варти в залі суду негайно.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до обвинуваченого може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, зокрема у вигляді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу передати для виконання та контролю органу національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, уповноваженій особі слідчого ізолятору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1