Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
Справа № 490/283/25
Провадження № 1-в/490/68/2025
У Х В А Л А

12 грудня 2025 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі: прокурора - ОСОБА_3

представника органу

виконання покарань - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві подання начальника Центрального районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки , призначеного вироком Ленінського /наразі Інгульського/ районного суду міста Миколаєва від 17 листопада 2022 року /в редакції ухвали Миколаївського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року/

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Глибоке Чернівецької області, є українцем, громадянином України, здобув середню спеціальну освіту, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

в зв`язку з закінченням іспитового строку

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. 16 січня 2025 року начальник Центрального районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях звернувся до суду із поданням, у якому просив про звільнення засудженого вироком Денінського районного суду міста Миколаєва від 17 листопада 2022 року /в редакції ухвали Миколаївського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року/ ОСОБА_6 від відбуття призначеного судом основного покарання.

В обґрунтування послався про таке.

1.1. Вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17 листопада 2022 року ОСОБА_6 був засудженим до покарання, яке слід було відбувати реально.

1.2. Проте, 07 листопада 2024 року Миколаївський апеляційний суд цей вирок змінив та ухвалив про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з виробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 2 роки.

1.3. При цьому іспитовий строк має обчислюватись з моменту саме ухвалення вироку, але не з моменту ухвали Миколаївського апеляційного суду, а дворічний строк з моменту ухвалення вироку з 17 листопада 2022 року сплинув ще у листопаді 2024 року.

З огляду на таке та наполягаючи на тому, що на теперішній час обчислений таким чином іспитовий строк сплинув, заявник наполягав на задоволенні клопотання.

2. Під час судового розгляду представник органу виконання покарань - Центрального районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях клопотання підтримала та наполягала на його задоволенні з вказаних у ньому підстав.

3. Прокурор під час судового розгляду кримінального провадження вважає заявлене клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

Після вислуховування прокурора та представника органу виконання покарань, а також - дослідження письмових матеріалів клопотання - суд дійшов такого.

1. Вироком Ленінського /наразі Інгульського/ районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2022 року громадянин ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального Кодексу України та йому призначене основне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

2. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року цей вирок був зміненим, зокрема судом апеляційної інстанції ухвалено про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю в два роки.

Положення закону, яким керувався суд при постановленні ухвали.

1. Відповідно до статті 78 Кримінального Кодексу України:

Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

/частина 1/

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

/частина 2/

У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу".

/частина 3/

2. Відповідно до частини 1 статті 165 Кримінально-виконавчого Кодексу України

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

3. Відповідно до абзацу 4 пункту 9 Постанови № 7 від 24 жовтня 2003 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання»

Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч. 3 ст. 75 КК, а неповнолітньому - від одного до двох років (ч. 3 ст. 104 КК). Цей строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст. 75 КК.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

З огляду на наведені приписи законодавства та настанови судової практики суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає таке.

Щодо початку іспитового строку.

1. Дійсно, наведені приписи законодавства та настанови судової практики визначають, що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

2. Проте, в обставинах цього кримінального провадження Миколаївським апеляційним судом у вирок Ленінського районного суду міста Миколаєва у встановленому законом порядку були внесені зміни, отже вирок у тому вигляді, у якому від набув чинності та підлягає виконанню, був сформованим лише 07 листопада 2024 року.

3. Та очевидним є те, що цей вирок був проголошеним лише після його формування.

Твердження ж заявника, ніби цей вирок був проголошеним до того, як був сформованим, вочевидь є безглуздими.

Отже, в обставинах цього кримінального провадження іспитовий строк має обчислюватись з 07 листопада 2024 року.

Щодо наявності підстав для звільнення засудженого від призначеного вироком суду покарання.

1. Орган виконання покарань посилається, ніби встановлений судом іспитовий строк наразі сплинув.

2. Проте, очевидним є те, що з 07 листопада 2024 року встановлений судом дворічний іспитовий строк наразі не сплинув; він триватиме до 07 листопада 2026 року.

3. Про наявність інших підстав для звільнення ОСОБА_6 від покарання учасники кримінального провадження не посилаються; судом наявність таких обставин встановленою не була.

Отже, підстави для звільнення ОСОБА_6 від призначеного судом покарання наразі є відсутніми, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання про таке слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 536, 539 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання начальника Центрального районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення ОСОБА_5 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 03 роки, призначеного вироком Ленінського /наразі Інгульського/ районного суду міста Миколаєва від 17 листопада 2022 року /в редакції ухвали Миколаївського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року/ - відмовити.

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

Головуючий суддя = ОСОБА_7 =