ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/5818/25 (1-кс/639/1390/24) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1390/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новобаварського районного суду міста Харкова від 23.10.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

УСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді було Оскаржуваною ухвалою постановлено

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_8 погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 листопада 2025 року включно, взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк закінчення тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 24 листопада 2025 року о 24 годині 00 хвилин.

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави у кримінальному провадженні 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень (3 028,00 грн. x 80 = 242 240,00 грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, до сплину терміну тримання під вартою.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що враховуючи обставини, визначені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; 2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, оскільки санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має тяжких захворювань чи інвалідності; 4) наявні відомості про те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, стосовно якого у Слобідському районному суді м. Харкова, Салтівському районному суді м. Харкова, Самарівському міськрайонному суді Дніпропетровської області та Київському районному суді м. Полтави перебувають на розгляді обвинувальні акти; 5) відомості про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який офіційно не працевлаштований та законних джерел доходів не має, проживає зі співмешканкою, застосування іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою є недоцільним.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді про обрання запобіжного заходу - тримання під вартою та ухвалити нову, за якою обрати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час застосування запобіжного заходу мав закритий перелом 3-ї плесневої кістки лівої стопи без зміщення і проходив лікування з 25.09.2025 року. 5 жовтня 2025 року був оглянутий травматологом, подальше лікування було визначено за місцем мешкання.

В клопотанні про застосування запобіжного заходу вказано, що є підстави вважати що підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити дії передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак, підозрюваний не має на меті ризик переховуватись від органів досудового слідства і суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення. Зазначені обставини були підтверджені ОСОБА_7 в судовому засіданні.

Водночас, підозрюваний, має постійне місце проживання ( АДРЕСА_1 ), де проживає із своєю цивільною дружиною..

Названі обставини на думку автора апеляційної скарги свідчать про необґрунтованість ухвалі слідчого судді та є підставою для її скасування.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст. 196 КПК України.

Так з матеріалів провадження вбачається, що слідчим відділенням ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000690 від 09.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

24.09.2025, згідно вимог ст. ст. 42, 276 -278 КПК України, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Пред`явлена ОСОБА_7 підозра обґрунтована зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме:

-Протоколом огляду місця події від 08.08.2025;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 09.08.2025;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_10 від 09.08.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.08.2025;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 від 09.08.2025;

-Протоколом огляду предмету від 09.08.2025;

-Протоколом огляду предмету від 09.08.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.08.2025;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_12 від 09.08.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 09.08.2025;

-Протоколом огляду предмету зі свідком ОСОБА_13 від 09.08.2025;

-Протоколом огляду предмету зі свідком ОСОБА_13 від 09.08.2025;

-Протоколом огляду предмету від 11.08.2025;

-Протоколом огляду предмету від 12.08.2025;

-Протоколом огляду предмету від 12.08.2025;

-Висновком експерта №СЕ-19/121-25/23385-ФП від 17.09.2025.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать про обґрунтованість підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання можливої причетності підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, згідно підозри.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. КПК України не містить визначення терміну «обґрунтована підозра» і визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.1 ст. 9 КПК України).

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Зважаючи на вказане, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо обгрунтованості пред`явленої підозри у даному кримінальному провадженні.

Слідчим суддею також було досліджено дані про особу ОСОБА_7 .

Також слідчим суддею при розгляді даного клопотання констатовано існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відтак, висновок слідчого судді про те, що тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється останній є достатньою підставою вважати, що висновок про доведеність існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованим, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде забезпечувати виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім цього, за наявними у справі даними, ОСОБА_7 перебуває у розшуку під час розгляду відносно нього кримінальних проваджень у Самарівському міськрайонному суді Дніпропетровської області та Київському районному суді м. Полтави. Хоча підозрюваний в судовому засіданні повідомив суд, що розшуки відносно нього знято, належних доказів цього захистом не надано.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також колегія суддів звертає увагу на наступне.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Окрім іншого, колегія суддів наголошує, що починаючи з 24.02.2022 року, відповідно до Указу Президента України ОСОБА_14 №64/2022, в Україні введено воєнний стан.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства так і держави в цілому, враховуючи сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, в умовах дії воєнного стану на території України.

Належних відомостей про неможливість підозрюваним перебувати в умовах слідчого ізолятора, стороною захисту не надано.

Колегія суддів, погоджується з висновками слідчого судді щодо розміру застави.

Що стосується доводів захисника про можливість можливість обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, з огляду вказане вище.

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування або зміни з підстав зазначених в апеляцій колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 177, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новобаварського районного суду міста Харкова від 23.10.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді