КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/698/25
Провадження № 1-кп/391/93/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Компаніївка обвинувальний акт по кримінальному провадженню у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Компаніївського районного суду Кіровоградської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту строком на два місяці відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на наступне.

В ході досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_4 були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження - ухвалою Подільського районного суду м.Кропивницького від 06.07.2025 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. В подальшому ОСОБА_4 змінено міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладенням відповідних обов`язків, передбачених КПК України, який, відповідно до ухвали Компаніївського районного суду Кіровоградської області був застосований з 21.10.2025 року по 21.12.2025 включно.

Таким чином, строк домашнього арешту, встановлений обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою суду, закінчується 21.12.2025 року, однак судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено, з урахуванням особи обвинуваченого, обаставин і характеру вчиненого злочину, зокрема, негативного наслідку, яким є смерть людини, що неможливо усунути чи відшкодувати, наявні безумовні підстави для продовження запобіжного заходу з врахуванням наявних ризиків, передбачених:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , є тяжким правопорушенням, його санкція передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 10 років із позбавленням спеціального права. У випадку засудження ОСОБА_4 за вчинення злочину, який йому інкримінується, останньому може бути призначене реальне покарання в виді позбавлення волі на певний строк.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення у справі «1Іунцельт проти Чехії» від 25 квітня 2000 року). При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати виж запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин. Наведені обставини можуть бути підставою і мотивом для обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватися від суду.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися шляхом залишення місця свого проживання, маючи при цьому, всі можливості та засоби, в т.ч. здійснення виїзду за межі території України у незаконний спосіб.

- п. 3 ч. 1 ст.177 КГГК України - незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні.

Можливість настання для кримінального провадження негативних наслідків через вплив на потерпілих свідків зберігається до моменту безпосереднього отримання судом їх показань під час судового розгляду і не може бути усунута шляхом їх допиту під час досудового розслідування. За цих обставин реальність настання вказаного ризику полягає в тому, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих, свідків, які підлягають допиту під час судового розгляду.

- п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Реальність настання вказаного ризику полягає у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 може вводити в оману суд, укривати від суду дійсні обставини вчинення кримінального правопорушення та відомі йому обставини, необхідні для встановлення істини у справі, в т.ч. насамперед інформацію щодо своєї ролі та конкретних дій, а також про інші факти, що мають значення. Обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників кримінального провадження, створювати інші умови та обставини з метою уникнення кримінальної відповідальності.

- п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі стосовно осіб, які можуть давати викривальні та підтверджуючі його вину покази, будучи особою, яка обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вищезазначеним ризикам, прокурор просить продовжити запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, який може забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також прокурор посилався на неможливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів.

Інші учасники судового розгляду відносно задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту не заперечували.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, вважає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м.Кропивницький від 27.08.2025 року відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з 27.08.2025 по 25.10.2025. Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 21.10.2025 ОСОБА_4 змінено міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладенням відповідних обов`язків передбачених КПК України, починаючи з 21.10.2025 року по 21.12.2025 включно.

Відповідно до ч.1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч.1-3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Як зазначено в ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Ч.5 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть двох потерпілих, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, за яке передбачено покарання (у разі визнання обвинуваченого виним) в виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, тобто у скоєнні необережного тяжкого злочину.

При вирішенні питання про продовження строків домашнього арешту, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого, але необережного злочину, раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, мешкає в родині з дружиною, має повнолітню доньку. Обвинувачений є учасником бойових дій, приймав особисту участь в бойових діях, після поранення під час виконання бойового завдання був визнаний непридатним до військової служби, отримав інвалідність 3 групи. Крім наслідків бойової травми, ОСОБА_4 має незадовільний стан здоров`я, страждає на ряд хронічних захворювань. Обвинувачений в судовому засіданні (також в ході досудового розслідування) повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст. 286 КК України, в скоєнні якого щиро кається. На відшкодування шкоди, завданої ДТП, в добровільному порядку, обвинуваченим сплачено потерпілому ОСОБА_8 - 110 000 грн., потерпілій ОСОБА_5 50 000 грн. Обвинувачений з`являється на виклики до суду, дотримується умов застосування до нього запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту (відомостей про порушення таких умов прокурором не надано), що свідчить про достатність такого запобіжного заходу для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, на даному етапі розгляду справи, суд не вбачає, у зв`язку з чим слід продовжити йому запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці.

При цьому суд враховує, що при застосуванні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, та подальшого його продовження, слідчий суддя прийшов до висновку щодо доведеності наявності існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, з чим суд погоджується при розгляді даного клопотання.

Суд вважає, що запобіжний захід в вигляді домашнього арешту забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також забезпечить запобіганню ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд звертає увагу, що на даному етапі розгляду справи позбавлений можливості зробити висновок щодо винуватості обвинуваченого в скоєнні правопорушення.

Також суд враховує, що згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому ЄСПЛ зазначає, що у всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого обгрунтованим, тому таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи наведене, суд вважає необхідним продовжити строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 193 - 194, 196, 331, 372, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів строком на дві місяці, по 09.02.2026 року включно.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 :

- цілодобово не залишати місце постійного проживання, а саме житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду (за виключенням випадків відвідування установ охорони здоров`я);

- прибувати до Компаніївського районного суду Кіровоградської області за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням ухвали про продовження запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту покласти на відповідний орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 та прокурора.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала суду діє до 09.02.2026 року включно та підлягає виконанню після її оголошення.

Ознайомити обвинуваченого ОСОБА_4 під розписку з ухвалою про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Ухвалу може бути оскаржено протягом 5 днів з дня її проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 11 грудня 2025 р. о 12 годині 45 хвилин в приміщенні Компаніївського районного суду Кіровоградської області.

Суддя ОСОБА_1