Провадження №1-кп/127/1005/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

представника Вінницької міської ради ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, відомості про яке внесено 04 квітня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001570,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просила суд постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування дотримані вимоги КПК України, підстав для закриття та повернення обвинувального акту не вбачає. У судове засідання просила викликати учасників судового провадження.

Обвинувачена ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні не заперечували щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні не заперечувала щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Представник Вінницької міської ради ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні підтримала письмове клопотання в якому просила суд визнати Вінницьку міську раду потерпілим у даному кримінальному провадженні, посилаючись на доводи та мотиви викладені в клопотанні, яке долучено до матеріалів кримінального провадження.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання представника вінницької міської ради та просила суд у його задоволенні відмовити, посилаючись на доводи та мотиви викладені у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні поклались на розсуд суду щодо розгляду клопотання представника Вінницької міської ради про залучення останньої в якості потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання представника Вінницької міської ради про залучення Вінницької міської ради в якості потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Так, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.

У відповідності до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Вимоги до обвинувального акту визначені у ч.ч. 1-3 ст. 291 КПК України.

Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З аналізу цих вимог кримінального процесуального закону, окрім іншого вбачається, що обвинувальний акт має містити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 вказаним вимогам закону не відповідає.

Зокрема, зі змісту обвинувального акту, складеного у кримінальному провадженні за ознаками вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, вбачається порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КК України, а саме: обвинувальний акт не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (а.с. 8, 11).

В такому випадку, відсутність в обвинувальному акті правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність суттєво впливає на право обвинуваченої реалізації свого права на захист та підготуватися до нього, а тому відсутність у обвинувальному акті правової кваліфікації кримінального правопорушення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення. Вказане безперечно, порушує право особи на захист, а як наслідок слугує беззаперечною підставою для скасування вироку суду.

Права обвинуваченої на захист гарантується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, правова кваліфікація дій особи повинна містити не тільки посилання на окрему статтю та її частину, а й точне формулювання, зокрема об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак.

Проте, в обвинувальному акті, у формулюванні обвинувачення щодо ОСОБА_4 , взагалі відсутня правова кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення (а.с. 11). Натомість у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення наявне тільки посилання на окрему статтю та її частину, без зазначення кваліфікуючих ознак (а.с. 8), тобто обвинувачену ОСОБА_4 не повно і не детально проінформовано про характер і причини обвинувачення, висунутого проти неї.

Наведене порушення вимог чинного законодавства не може бути усунено в ході підготовчого судового засідання та судового розгляду шляхом внесення змін до обвинувачення у відповідності до ст. 338 КПК України, оскільки зміна обвинувачення може відбуватись лише у двох формах: у формі перекваліфікації кримінального правопорушення за статтею або частиною статті закону про кримінальну відповідальність іншою, ніж було вказано в обвинувальному акті (тобто, зміна правової кваліфікації), та у формі вилучення обвинувачення за певною статтею (зміна обсягу обвинувачення).

Не може таку не конкретність обвинувачення усунути і суд, оскільки у відповідності до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за виключенням зміни правової кваліфікації, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Отже, розгляд справи без правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, є неможливим, а винесене рішення буде вважатися незаконним.

Таким чином, відсутність в обвинувальному акті правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, може істотно вплинути на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд та порушення права на захист обвинуваченої.

Недотримання вказаних вимог закону при складанні обвинувального акту порушує засади кримінального провадження, зокрема принципу верховенства права та законності, які застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини; а також виключає можливість визначення судом меж пред`явленого обвинувачення та роз`яснення обвинуваченій суті обвинувачення до початку дослідження доказів у судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим обвинувальний акт та додані до нього матеріли підлягають поверненню прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України для усунення допущених недоліків.

Щодо розгляду клопотання представника Вінницької міської ради про залучення останньої в якості потерпілого у кримінальному провадженні, суд вважає його передчасним. Оскільки, виявлені в ході проведення підготовчого судового засідання недоліки обвинувального акта є очевидними та істотними, а їх усунення у межах даного підготовчого судового засідання є неможливим. А тому, суд позбавлений можливості вирішити клопотання представника Вінницької міської ради в межах проведення цього підготовчого судового засідання. При цьому, суд зауважує, що Вінницька міська рада не позбавлена права повторно звернутися з таким клопотанням, після усунення прокурором допущених недоліків в обвинувальному акті, які наведено вище.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 291 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, відомості про яке внесено 04 квітня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001570, повернути прокурору Вінницької окружної прокуратури Вінницької області.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя: