УХВАЛА

Іменем України

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

24 грудня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Мурманськ російської федерації, громадянина України, неодруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України у кримінальному провадженні №0001252 від 22.12.2025, -

В С Т А Н О В И В :

24.12.2025 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання слідчого СВ ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні №0001252 від 22.12.2025.

Клопотання обґрунтовано тим, що що 22 грудня 2025 року близько 08 години 00 хвилин ОСОБА_5 перебував на першому поверсі другого під`їзду багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , де в цей час зустрів свою знайому ОСОБА_9 .

У цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, в умовах воєнного стану, а саме золотого кільця, яке знаходилось на пальці правої руки ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 усвідомлюючи те, що його дії залишаються поміченими, наблизився до ОСОБА_9 та з метою подолання волі до опору наніс один удар кулаком правої руки в область голови потерпілої, внаслідок чого остання втратила рівновагу та впала на сходи, після чого відкрито стягнув з пальця потерпілої золоте кільце.

В подальшому, ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, з метою доведення злочинного умислу до кінця, місце вчинення злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 13373,00 грн.

22.12.2025 о 15 годині 15 хвилин ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.12.2025 У відповідності до ст. 278 КПК України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину підтверджується зібраними у ході розслідування доказами, що додані до клопотання.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаних кримінальних правопорушень орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, а саме у вигляді тримання під вартою.

Сторона обвинувачення вважає, що запобігання наведеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 можливе винятково у разі застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

Під час судового розгляду прокурор клопотання повністю підтримав та просив його задовільнити з підстав та мотивів, що викладені у ньому.

Підозрюваний під час судового розгляду клопотання заперечував проти вчинення кримінального правопорушення, пояснив, що перебував в стосунках з потерпілою та зайняв їй грошові кошти на поїздку її сина до Греції на якісь змагання. Частину грошей вона віддала проте мала перед ним борг в сумі 2500,00 грн, та що золоте кільце вона йому передала добровільно в рахунок погашення боргу. Звідки в неї тілесні ушкодження він не знає, можливо побив чоловік.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_10 заперечує, що було вчинене саме відкрите викрадення чужого майна, вважає підозруза ч.4 ст.186 КК України необґрунтованою та заперечує проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного саме у вигляді тримання під вартою та просить застосувати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід або визначити мінімальний розмір застави.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника дослідивши та оцінивши матеріали клопотання, додані захисником докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 177 КПК України" метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду встановлено, що органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження №0001252 від 22.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України де підозрюваним є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що на цій, стадії кримінального провадження, підозра ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні №0001252 від 22.12.2025 є обґрунтованою, та підтверджується "поза розумним сумнівом" про це свідчать в своїй сукупності докази, що долучені до клопотання, а саме:

-протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_9 від 22.12.2025;

-протокол огляду місця події від 22.12.2025;

-протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 22.12.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_11 22.12.2025;

-протокол затримання ОСОБА_5 22.12.2025;

-протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 22.12.2025;

-протокол огляду предмету від 23.12.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_12 ;

-протокол проведення слідчого експерименту від 23.12.2025;

-висновком експерта №2713 від 23.12.2025;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності

Щодо наявності ризиків.

Прокурор стверджує, що існують ризики передбачені п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Існування ризику щодо можливості переховуватися від суду, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінюється судом в світлі тих обставин, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюють у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за ч.4 ст.189 КК України (карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років). Так усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину може переховуватись від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду.

При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Про вагомість вказаного ризику свідчить і той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків у соціумі, він офіційно не працює, хоча є працездатним чоловіком, не одружений, не має утриманців. Має репутацію особи, що схильна до вчинення кримінальних правопорушень проти власності, про що свідчить довідка № , хоча за приписами ст.89 КК України ві вважається таким, що не має судимості. Все це в своїй сукупності свідчить про відсутність факторів та обставин, які могли б стримувати підозрюваного від переховування від органів досудового розслідування та від суду

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України вплив на свідків та потерпілих, перешкоджання іншим чином знайшов своє відображення в тому, що підозрюваний особисто знайомий з потерпілою ОСОБА_9 , знає де вона працює та проживає. Тому підозрюваний, перебуваючи на свободі матеме можливість незаконно впливати на неї шляхом їх підкупу, переконання, залякування чи схиляння до зміни, наданих показань.

Крім того, слідчий суддя враховує той факт, що з моменту отримання цього клопотання та додатків до нього, підозрюваному стала відомою повна анкетна інформація свідків з якими він не був знайомим особисто, зокрема адреса проживання, місце роботи та контактні номери телефонів, а тому існує ризик і впливу на свідків.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджується тим, що ОСОБА_5 має репутацію особи, що схильна до вчинення кримінальних правопорушень проти власності, про що свідчить довідка № , хоча за приписами ст.89 КК України ві вважається таким, що не має судимості. Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 не має постійних та стабільних доходів та ніде не працює цей ризик також є доволі високим.

Отже прокурором та слідчим під час розгляду клопотання доведено слідчому судді, що ризики за п. п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існують.

При цьому, враховуючи початкову стадію досудового розслідування вони мають високу ступінь ймовірності та їх не потрібно довести реально, а достатньо належно обгрунтувати, що і було зробоено прокурорм.

Згідно із частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Також, п.4 ч.2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

А оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, то до нього може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу враховав: вік підозрюваного чоловік 38 років, соціальний статус- не навчається, не працює, не одружений, за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування, на обліку у лікарів не перебуває, раніше не судимий проте має репутацію особи до вчиненняч кримінальних правопорушень проти власності.

Також слідчим суддею встановлено, що, будь-яких медичних протипоказань що б унеможливлювали утримання ОСОБА_5 в умовах ізоляції від суспільства, а саме в СІЗО слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтованим. Прокурор під час розгляду клопотання довів, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, наявність ризиків передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та що принаймні наразі, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, навіть застосування альтернативного заходу у вигляді застави не здатен запобігти ризикам, а тому в задоволенні клопотання сторони захисту обрання більш м`якого запобіжного заходу - відмовити.

Щодо альтернативного запобіжного заходу.

За приписами ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, слідчий суддя, суд згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Матеріалами клопотання доведено, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюють у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч.4 ст.186 КК України , який було вчинено з застосуванням насильства (висновок експерта №2713 від 23.12.2025)

Отже, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 не визначити розмір застави.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

ОСОБА_5 затримано 22.12.2025, підозру вручено 23.12.2025, отже він може утримуватися під вартою 60 днів з моменту затримання, , тобто не довше 19.02.2026, що в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосовувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стром до 19 лютого 2026 року ( включно), без визначення розміру застави.

Клопотання сторони захисту про обрання більш м`якого запобіжного заходу чи визначення мінімального розміру застави для тяжких злочинів - залишити без задоволення

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення проте, може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали оголошено 29.12.2025 о 13-55 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1