Справа № 632/1112/24
провадження № 1-в/632/203/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року місто Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника ДУ «Первомайська виправна колонія (№117)» ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції подання Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 06 січня 2022 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки; 11 серпня 2022 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки; 12 квітня 2024 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки та штрафу у розмірі 850 гривень, при цьому вирок в частині штрафу ухвалено виконувати самостійно; 21 серпня 2024 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і шість місяців та штрафу у розмірі 850 гривень, який відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України ухвалено виконувати самостійно,

В С Т А Н О В И В:

До Златопільського міськрайонного суду Харківської області надійшло подання Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» про застосування положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_4 та звільнення його від покарань за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку із усуненням карності вчинених ним діянь.

Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_4 був засуджений 06 січня 2022 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Разом із тим, ОСОБА_4 був засуджений 11 серпня 2022 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Також, ОСОБА_4 засуджений 12 квітня 2024 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки та штрафу у розмірі 850 гривень, який ухвалено виконувати самостійно.

Крім того, ОСОБА_4 засуджений 21 серпня 2024 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і шість місяців та штрафу у розмірі 850 гривень, який відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України слід виконувати самостійно.

Засуджений відбуває покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 21 серпня 2024 року.

Початок строку покарання 21 серпня 2024 року, кінець строку покарання 21 лютого 2029 року.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі - Закон № 3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного, ст. 5, 74 КК України та з урахуванням того, що сума завданих збитків за першим вироком складає 1552 гривні 97 коп., а за другим 2052 гривні 57 коп., що становить менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарань, призначених за ч. 3 ст. 185 КК України за вироками від 06 січня та 11 серпня 2022 року, у зв`язку із усуненням карності вчинених ним діянь.

Представник Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» подання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Засуджений ОСОБА_4 та захисник також просили подання задовольнити.

Прокурор вважає подання законним і обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Заслухавши представника Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)», прокурора, засудженого та захисника, дослідивши доводи подання та матеріали особової справи, суд доходить таких висновків.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до Закону № 3886-ІХ стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1. пункту 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь - якого платника податку.

Згідно із вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06 січня 2022 року ОСОБА_4 05 травня 2021 року вчинив таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

При цьому внаслідок вчинення крадіжки ОСОБА_4 заволодів чужим майном на загальну суму 1552 гривні 97 коп.

У той же час сума, яка дорівнювала двом неоподатковуваним мінімумам доходів громадян на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення (05 травня 2021 року), становила 2270 гривень.

Окрім того, згідно із вироком Зміївського районного суду Харківської області від 11 серпня 2022 року ОСОБА_4 07 квітня 2021 року вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення.

При цьому внаслідок вчинення крадіжки ОСОБА_4 заволодів чужим майном на загальну суму 2052 гривні 57 коп.

У той же час сума, яка дорівнювала двом неоподатковуваним мінімумам доходів громадян на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення (07 квітня 2021 року), становила 2270 гривень.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом України (ч. 3 ст. 3 КК України).

Положеннями ч. 2 ст. 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Вказана норма цілком узгоджується із положеннями ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 2 ст. 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись ст. 5, 74 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Подання Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06 січня 2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 11 серпня 2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1