справа № 2010/1-762/11
провадження № 1-в/619/134/25
УХВАЛА

іменем України

26 грудня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СУ ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3 про вирішення долі речових доказів у кримінальній справі №1-762/11, за обвинуваченням ОСОБА_4 , за ч.1 ст.317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СУ ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням, в якому просила вирішити питання про уточнення вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 12.10.2012, (н.с.1-762/11) відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в частині долі речових доказів.

Прокурор надав заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення клопотання не заперечував.

Інші учасники судового провадження не з`явились, про дату, час і місце засідання були повідомлені належним чином, однак їх неявка не перешкоджає розгляду питання, пов`язаного із виконання вироку суду.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ст.537 КПК України, суд, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. До питань про будь - які сумніви і суперечності, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок, відносяться і питання про долю речових доказів та документів, якщо їх не вирішено вироком суду.

Відповідно до п.14 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок у разі необхідності вирішення питання, передбаченого пунктом 14 частини першої статті 537 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 12.10.2012 під час його ухвалення не було вирішено питання про долю речових доказів, а саме: речовина рослинного походження каннабис, масою в перерахунку на суху речовину 2,5670 грам.

Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, а відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням, зокрема, установ або органів у випадках, якщо ці питання, безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника СУ ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3 про вирішення долі речових доказів у кримінальній справі №1-762/11, за обвинуваченням ОСОБА_4 , за ч.1 ст.317 КК України задовольнити.

Речовий доказ - речовина рослинного походження каннабис, масою в перерахунку на суху речовину 2,5670 грам - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1