УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.01.2026 Справа №607/223/26 Провадження №1-кс/607/283/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в режимі відеоконференції клопотання начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001825 від 05 листопада 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.01.2026 року до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернулась начальник відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , із клопотанням у кримінальному провадженні №0001825 від 05 листопада 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 05.11.2025 Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001825 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 ККУкраїни.

Також 05.11.2025 Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001826 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Окрім цього 07.11.2025 Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001839 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

Також, 10.11.2025 Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001851 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

10.11.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (фактичний час затримання 16:00 10.11.2025).

11.11.2025 постановою прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 матеріали кримінальних проваджень №№0001825, 0001826, 0001839 та 0001851 об`єднано в одне та присвоєно №0001825.

11.11.2025 начальником відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186 КК України.

Окрім цього 08.11.2025 Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001844 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Також 08.11.2025 Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001845 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

28.11.2025 постановою прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 матеріали кримінальних проваджень №№ 0001825, 0001844 та 0001845 об`єднано в одне та присвоєно №0001825.

28.11.2025 начальником відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Згодом Указами Президента України ОСОБА_8 строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та на даний момент скасований не був.

Так, 25.10.2025 близько 15:17 год. у ОСОБА_4 , який перебував у приміщені магазину «Сім23», що по бульварі Д. Вишневецького буд. 1 в м. Тернополі, де свою підприємницьку діяльність здійснює ТОВ «Клевер Сторс», виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 25.10.2025 близько 15:17 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Сім23», що по бульварі Д. Вишневецького 1 в м. Тернополі, з метою незаконного збагачення, підійшов до касової зони даного магазину, за якою знаходилась касир ОСОБА_9 . Надалі ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що працівник магазину стоїть поруч, діючи умисно, повторно, відкрито, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом вільного доступу із торгового стелажа взяв одну пляшку горілки «Козацька рада» класична, ємністю 0,5 л., вартістю 93,18 грн. без ПДВ.

Після чого ОСОБА_4 направився до виходу із магазину, де його намагалась зупинити касир ОСОБА_9 , однак останній на її законні вимоги не реагував та відштовхнув працівницю, після чого, продовжуючи свою злочинну діяльність та з метою привласнення викраденого товару, вибіг з магазину.

В подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ТОВ «Клевер Сторс» на загальну суму 93 гривні 18 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому в умовах воєнного стану.

Окрім цього, 25.10.2025 близько 23:05 год. у ОСОБА_4 , який перебував біля магазину «Заправка», що в м. Тернополі по вул. Героїв Євромайдану 9, де свою підприємницьку діяльність здійснює ТОВ «Заправка АТ», виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 25.10.2025 близько 23:05 год. ОСОБА_4 зайшов у приміщення магазину «Заправка», що в м. Тернополі по вул. Героїв Євромайдану 9, в якому перебував керуючий магазину ОСОБА_10 .

В цей же час ОСОБА_4 , розуміючи що працівник магазину стоїть поруч, діючи умисно, відкрито, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом вільного доступу із підлоги поруч з касою взяв одну пляшку віскі «Jameson» вартістю 492 грн. без ПДВ.

Після чого з метою доведення злочину до кінця, не маючи наміру розрахуватися на касі за викрадений товар, ОСОБА_4 направився до виходу із магазину, однак перед виходом був зупинений керуючим ОСОБА_10 , який забрав в останнього зазначений вище товар.

Таким чином ОСОБА_4 не вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був зупинений керуючим та злочин не було закінчено, з причин які не залежали від його волі.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Окрім цього, 26.10.2025 близько 15:05 год. у ОСОБА_4 , який перебував у приміщені магазину «Сім23», що по вул. Львівська 2 в м. Тернополі, де свою підприємницьку діяльність здійснює ТОВ «Клевер Сторс», виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 25.10.2025 близько 15:17 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Сім23», що по бульварі Д. Вишневецького, 1 в м. Тернополі, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу із торгового стелажа взяв дві упаковки вафель «Wafers» шоколадних, торгової марки «Рошен», вагою 72 гр. та вартістю 13,31 грн. без ПДВ кожна та утримував їх у руках.

Після чого ОСОБА_4 направився до виходу із магазину, однак був помічений продавцем вказаного магазину ОСОБА_11 , який намагався зупинити дане кримінальне правопорушення, вимагаючи від ОСОБА_4 повернути товар. Не реагуючи на вимогу та зрозумівши, що його злочинні дії помічені сторонніми особами, ОСОБА_4 продовжив свою злочинну діяльність та з метою отримання викраденого товару, вибіг з магазину.

В подальшому, викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ТОВ «Клевер Сторс» на загальну суму 26 гривень 62 копійки.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Окрім цього 02.11.2025 близько 09:00 год. у ОСОБА_4 , який зайшов у приміщення магазину «Родинна ковбаска», що по вулиці Чорновола 14 у м. Тернополі, де свою підприємницьку діяльність здійснює ФОП ОСОБА_12 , раптово виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 02.11.2025 близько 09:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Родинна ковбаска», що по вулиці Чорновола 14 у м. Тернополі, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що продавець даного магазину стоїть за прилавком, відкрито, шляхом вільного доступу із торгового стелажа взяв упаковку вагових голубців, масою нетто 0,524 гр. вартістю 175 грн. без ПДВ та утримував її у руках.

Після чого ОСОБА_4 , не реагуючи на вимоги працівника магазину ОСОБА_13 зупинитись, продовжив свою злочинну діяльність, покинувши приміщення магазину.

В подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ФОП ОСОБА_12 на загальну суму 175 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Окрім цього 06.11.2025 близько 09:10 год. у ОСОБА_4 , який зайшов у приміщення магазину «Родинна ковбаска», що по АДРЕСА_2 , де свою підприємницьку діяльність здійснює ФОП ОСОБА_12 , раптово виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 06.11.2025 близько 09:10 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Родинна ковбаска», що по вулиці Чорновола 14 у м. Тернополі, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що продавець даного магазину стоїть за прилавком, відкрито, шляхом вільного доступу із торгового стелажа взяв упаковку салату вагового «Вінегрет», масою нетто 1,034 гр. вартістю 274 грн. 10 коп. та упаковку салату вагового «Оселедець під шубою», масою нетто 0,486 гр. вартістю 145 грн. 30 коп. утримував їх у руках.

Після чого ОСОБА_4 , не реагуючи на вимоги працівника магазину ОСОБА_13 зупинитись, продовжив свою злочинну діяльність, покинувши приміщення магазину.

В подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ФОП ОСОБА_12 на загальну суму 419 гривень 40 копійок.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Окрім цього 10.11.2025 близько 15:27 год. у ОСОБА_4 , який зайшов у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_3 , де свою підприємницьку діяльність здійснює ФОП ОСОБА_14 , раптово виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 10.11.2025 близько 15:27 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Свої» за адресою: вул. Миру буд. 4 в м. Тернополі, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу із торгового стелажа взяв упаковку пряників торгової марки «Delicia» ворзельських, масою нетто 0,140 гр. вартістю 20,95 грн. без ПДВ кожна та утримував їх у руках.

Після чого ОСОБА_4 направився до виходу із магазину, однак був помічений продавцем вказаного магазину ОСОБА_15 , яка вимагала від останнього зупинитись. Проте не реагуючи на вимогу та зрозумівши, що його злочинні дії помічені сторонніми особами, ОСОБА_4 продовжив свою злочинну діяльність та з метою привласнення викраденого товару, вибіг з магазину.

В подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ФОП ОСОБА_14 на загальну суму 20 гривень 95 копійки.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

12.11.2025 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.01.2026 р.

Обґрунтовуючи клопотання щодо необхідності продовження застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, слідчий вказує на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186 КК України, що відносяться до тяжких злочинів, а також зазначає про те, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього слідчий зазначив, що строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується о 16.05 год. 08 січня 2026 року, однак закінчити досудове розслідування до вказаного часу не вбачається за можливе, у зв`язку із особливою складністю кримінального провадження, адже необхідно провести підозрюваному ОСОБА_4 стаціонарну судову комплексну психолого-психіатричну експертизу; з урахування висновку проведеної експертизи, визначити порядок досудового розслідування; виконати інші слідчі дії у проведенні яких виникне необхідність; відкрити сторонам матеріали кримінального провадження відповідно до вимог ст. 290 КПК України. За наведених обставин слідчий зазначає про необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_4 , при цьому зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав з викладених у ньому мотивів та просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання слідчого та продовження строку тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання слідчого, при цьому зазначив про незначну вартість викраденого майна, а також недоведеність ризиків, зазначених стороною обвинувачення. Крім того звернув увагу на те, що ОСОБА_4 є інвалідом 3 групи та проживає разом із батьком пенсійного віку. Вважає, що стаціонарна судова комплексна психолого-психіатрична експертиза ОСОБА_4 може бути проведена у закритому відділенні лікарні, яке перебуває під охороною, де він буде знаходитись під наглядом.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001825 від 05 листопада 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186 КК України.

10.11.2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КПК України.

11.11.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186 КК України.

28.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186 КК України.

07.01.2026 р. ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, до чотирьох місяців.

Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001825 від 05.11.2025 року; заявою про вчинення кримінального правопорушення від 04.11.2025 р.; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_16 від 07.11.2025 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 та протоколом пред`явлення їй для впізнання особи за фотознімками від 07.11.2025 р.; протоколом огляду відеозапису від 08.11.2025 р.; заявою про вчинення кримінального правопорушення від 04.11.2025 р.; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_16 від 07.11.2025 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 та протоколом пред`явлення йому для впізнання особи за фотознімками від 10.11.2025 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 та протоколом пред`явлення йому для впізнання особи за фотознімками від 10.11.2025 р.; протоколом огляду відеозапису від 08.11.2025 р.; протоколом прийняття усної заяви про злочин від 06.11.2025 р.; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_10 та протоколом пред`явлення йому для впізнання особи за фотознімками від 08.11.2025 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 та протоколом пред`явлення їй для впізнання особи за фотознімками від 08.11.2025 р.; протоколом прийняття усної заяви про злочин від 10.11.2025 р.; протоколом огляду місця події від 10.11.2025 р.; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 11.11.2025 р.; протоколом огляду відеозапису від 11.11.2025 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 11.11.2025 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 10.11.2025 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 10.11.2025 р.; протоколом затримання ОСОБА_4 від 10.11.2025 р.; протоколом прийняття усної заяви про злочин від 07.11.2025 р.; протокол допиту свідка ОСОБА_13 та протоколом пред`явлення їй для впізнання особи за фотознімками від 14.11.2025 р.; протоколом огляду відеозапису від 26.11.2025 р.; протоколом прийняття усної заяви про злочин від 07.11.2025 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 та протоколом пред`явлення йому для впізнання особи за фотознімками від 24.11.2025 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 та протоколом пред`явлення їй для впізнання особи за фотознімками від 24.11.2025 р.; протоколом огляду відеозапису від 27.11.2025 р.; іншими матеріали кримінального провадження.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно зазначає, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах, а також з того, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і хоча на даному етапі не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р., ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що продовжують існувати ризики, визначені ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.11.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , а саме ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя оцінює в сукупності з обставинами цього кримінального провадження, а також враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , які у відповідності до вимог ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, та за їх вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаних ризиків. Крім того про існування зазначеного ризику свідчить і те, що на даний час у провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області знаходяться інші кримінальні провадження, у яких ОСОБА_4 оголошено в розшук у зв`язку з тим, що останній ухиляється від суду.

Слідчий суддя також враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення аналогічного корисливого злочину, у даному кримінальному провадження підозрюється у вчиненні шести епізодів відкритого викрадення чужого майна, скоєні в невеликий проміжок часу, на даний час не працює та не має постійного джерела доходу, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та про можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

З огляду на доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч.ч. 1, 5 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, особи підозрюваного, дійшов висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Крім того, при вирішенні цього питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею також взято до уваги дані про особу підозрюваного, а також враховуючи тяжкість інкримінованих йому злочинів та за наявності прямо передбачених ст. 177 КПК України ризиків у даному кримінальному провадженні, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам КПК України, так і обставинам даного кримінального провадження. При цьому застосований запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню та слід продовжити на 60 днів строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст.176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 год. 59 хв. 06 березня 2026 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1