В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2025 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

та учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001449 від 17.08.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно зі ст. 89 КК України раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами на строк десять років постановою Жовківського районного суду Львівської області від 14 серпня 2024 року у справі № 444/3172/24, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, у порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», 17.08.2025, приблизно о 07 год. 40 хв., керував транспортним засобом марки «Skoda», моделі «Octavia Tour» 1.9 TDI, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Ляйнберга, 9, що у м. Львові, при цьому здійснив дорожньо-транспортну пригоду, чим саме порушив п.п. 2.3.б, 2.1.а, 2.5 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого інспектором 2 взводу 4 роти 4 батальйону УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_6 складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124, ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_7 .

Дії ОСОБА_4 орган досудового розслідування вірно кваліфікував за ч. 1 ст. 382 КК України, так як він вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

29.08.2025 прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001449 від 17.08.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та підозрюваний у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , у присутності свого захисника адвоката ОСОБА_5 , у приміщенні кабінету № 2 Галицької окружної прокуратури м. Львова за адресою: м. Львів, вул. Ак. Богомольця, 9, на підставі ст. 468, 469, 470, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту укладеної та підписаної сторонами угоди, підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнає свою винуватість у зазначеному кримінальному провадженні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

З урахуванням обставин кримінального провадження, сторони узгодили покарання підозрюваному ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Сторони, підписуючи вказану угоду, розуміють, що відповідно до положень ст. 473 КПК України, наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України. Підстави оскарження вироку, яким затверджена угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено.

Також наслідком укладання угоди для підозрюваного є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів.

У разі невиконання ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, яким затверджена угода, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду в загальному порядку. Крім того, підозрюваний розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він та прокурор уклали угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України з призначенням йому вказаного покарання. Злочин вчинив при зазначених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах, просить затвердити укладену між ним і прокурором угоду.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам кримінального та кримінального процесуального законів, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов до висновку про те, що у вказаному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України відноситься до нетяжких злочинів, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, у цьому кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Суд переконався у тому, що угоду сторони підписали добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

З урахуванням особи винного, ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу у забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявності суспільного інтересу у запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, те, що обвинувачений має на утриманні трьох малолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують покарання щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд прийшов до висновку, що ці обставини враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, тому вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілі у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід як захід забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.08.2025, укладену між прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001449 від 17.08.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 .

2. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

3. Речові докази:

- транспортний засіб марки «Skoda», моделі «Octavia Tour» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 - повернути законному власнику;

- «DVD-R» диски та флеш-носій micro SD, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при таких.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_8