Справа № 309/976/25
Провадження № 1-кп/309/66/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000112 від 21 лютого 2025 року відносно :

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , без освіти, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України ,

За участю сторін кримінального провадження:

Прокурора ОСОБА_4

Обвинуваченого ОСОБА_3

Захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 за місцем проживання в АДРЕСА_1 , умисно, систематично, усвідомлюючи протиправність та караність своїх діянь, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на ґрунті неприязних відносин, вчиняв психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої із супроводженням відчуття глибокого душевного страждання, поєднаного з формуванням внутрішнього психологічного конфлікту.

Зокрема, 10 вересня 2024 року приблизно о 21 годині 30 хвилин по місцю проживання в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 виражався в сторону своєї співмешканки ОСОБА_6 нецензурною лайкою, чим саме вчинив психологічне насильство в сім`ї, за що 16 вересня 2024 року був притягнутий Хустським районним судом до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В подальшому 05 лютого 2025 року приблизно о 22 годині по місцю проживання ОСОБА_3 знову виражався в сторону своєї співмешканки ОСОБА_6 нецензурною лайкою, чим повторно вчинив психологічне насильство відносно неї, за що 18 лютого 2025 року був притягнутий Хустським районним судом до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Не зупиняючись на цьому, 08 лютого 2025 приблизно о 21 годині 30 хвилин перебуваючи по місцю проживання ОСОБА_3 вкотре затіяв сварку з співмешканкою ОСОБА_6 та намагався вдарити її, виганяв з будинку у присутності малолітніх дітей, при чому продовжуючи вчиняти протиправні дії, умисно, усвідомлюючи протиправність карність та їх суспільну небезпечність, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, не реагуючи на численні звернення потерпілої до правоохоронних органів з приводу вчинення ним домашнього насильства, принижуючи її честь та гідність, виражався нецензурними та образливими словами в сторону потерпілої, у зв`язку з чим вчергове вчинив психологічне насильство в сім`ї.

В судовому засіданні ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, свою вину у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.126-1 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся . Суду ствердив, що він дійсно перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння 10 вересня 2024 р. , 5 лютого 2025 р. а також 8 лютого 2025 ображав свою співмешканку ОСОБА_6 , виражався в її адресу нецензурними словами, за що двічі був притягнутий до адміністративної відповідальності. Також 8 лютого 2025 р. він ображав співмешканку нецензурними словами. Про вчинене відверто дуже шкодує, просить суд суворо не карати.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду ствердила , що її співмешканець ОСОБА_3 неодноразово перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ображав її , після чого вона викликала поліцію. На даний час ОСОБА_3 змінив свою поведінку і добре відноситься до неї, а тому матеріальних і моральних претензій до нього вона не має.

Підсудний згідний з доказами зібраними відносно нього органами досудового слідства і вважає за недоцільне дослідження їх в судовому засіданні, так як вину у вчиненому злочині повністю визнає, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Покази ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілої дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ст. 126-1 КК України, за вище встановлених обставин.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ст.126-1 КК України оскільки він своїм діями вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Відповідно до ст.. 12 КК України злочин, який передбачений ст.126-1 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Також суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами , які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання - судом не встановлено .

Виходячи з обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, враховуючи особу підсудного, а саме те, що підсудний у вчиненому розкаявся, посередньо характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, враховуючи думку прокурора та потерпілої щодо необхідної міри покарання, та досудову доповідь складену Хустським РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області від 25.07.2025 р., суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у вигляді сто п`ятдесяти годин громадських робіт.

Крім того, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч.1 ст.91-1 КК України у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

Речові докази у кримінальному провадженні - відсутні

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у кримінальному провадженні, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України не убачає підстав для його визначення на цей час.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376,615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді сто п`ятдесяти годин громадських робіт

Застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч.1 ст.91-1 КК України у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1