У Х В А Л А

21 жовтня 2025 року

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі :

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних у сфері транспорту СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000828 від 20.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

встановив:

21.10.2025 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави надійшло клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних у сфері транспорту СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Полтавської обласної прокуратури про арешт майна.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Крім того, вказав, що клопотання підтримує та просить його задовольнити.

СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000828 від 20.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.10.2025 рогку близько 13 години 10 хвилин водій автомобіля HYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухався по автодорозі Р-60 «Суми-Пирятин» з боку м. Суми у напрямку до м. Пирятин, де проїжджаючи неподалік с. Прихідьки Пирятинської ТГ Лубенського району Полтавської області, в місці заокруглення дороги праворуч, змінив напрямок свого руху ліворуч, виїхав на зустрічну смугу для руху де скоїв зіткнення із сідловим тягачем DAF FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом VAN HOOL 96-3049, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в зустрічному напрямку. У результаті даної ДТП водій ОСОБА_4 , а також пасажири автомобіля HYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримали тілесні ушкодження, від яких загинули на місці пригоди.

20.10.2025 року працівниками СУ ГУНП в Полтавській області проведено огляд місця події під час якого оглянуто та вилучено: автомобіль марки DAF FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане 26.08.2011 року, напівпричіп VAN HOOL 96-3049, реєстраційний номер НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , видане 26.08.2011 року, які належать ОСОБА_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль HYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого 16.07.2025 року, належить ОСОБА_6 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 ; тахокарту із сідлового тягача DAF FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом VAN HOOL 96-3049, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; спрацьовану подушку безпеки із переднього пасажирського сидіння автомобіля HYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В ході огляду встановлено, що на момент огляду автомобілі мають пошкодження. За результатами огляду їх тимчасово вилучено та поміщено для зберігання на територію підприємства, що за адресою: вул. Центральна, 94, в с. Кизлівка, Лубенського району, Полтавської області. Тахокарту та подушку безпеки передано до камери речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області.

З огляду на вказане, враховуючи те, що вказані транспортні засоби, тахокарта, спрацьована подушка безпеки зберегли на собі сліди злочину, є доказом в кримінальному провадженні та можуть бути використані для встановлення обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, 21.10.2025 року постановою старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 їх визнано та залучено як речові докази у вказаному кримінальному провадженні.

Вивчивши клопотання та дослідивши його матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з викладеного, інформація, яка зафіксована у вилучених речах, може бути використана як доказ для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно ст. ст. 168, 237 КПК України вилучений транспортний засіб є тимчасово вилученим майном, на яке у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливити втрати слідів злочину.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частина 1 статті 170 КПК України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Наразі необхідно накласти арешт на вилучене в ході огляду 20.10.2025 року майно, з метою забезпечення запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, збереження речових доказів, враховуючи існування сукупності підстав вважати, що вони є доказом, в тому числі речовими доказами вчиненого злочину.

Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

З огляду на вищевикладене, повернення вилученого майна негативно вплине на встановлення істини у кримінальному провадженню, встановлення усього кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення та унеможливить проведення слідчих дій та призначення судових експертиз у кримінальному провадженні, а тому клопотання необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки DAF FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане 26.08.2011 року, напівпричіп VAN HOOL 96-3049, реєстраційний номер НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , видане 26.08.2011 року, які належать ОСОБА_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль HYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого 16.07.2025 року, належить ОСОБА_6 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 ; тахокарту із сідлового тягача DAF FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом VAN HOOL 96-3049, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; спрацьовану подушку безпеки із переднього пасажирського сидіння автомобіля HYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та проведення будь-яких ремонтних робіт, у кримінальному провадженні № 0000828 від 20.10.2025 року.

Місцем зберігання транспортних засобів визначити територію підприємства, що за адресою: вул. Центральна, 94, в с. Кизлівка, Лубенського району, Полтавської області.

Місцем зберігання тахокарти та подушки безпеки визначити камеру речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9