Провадження № 1-кп/205/1092/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000706 від 29.05.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, українець офіційно не працевлаштований, маючий середньо технічну освіту, малолітніх дітей на утриманні не маючий, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

28.04.2025 ОСОБА_4 прийшов до пісочного кар`єру, що у м. Дніпро, більш точну адресу не встановлено, де у невстановлений час на землі під деревом побачив бойові припаси, а саме ручну осколкову оборонну гранату Ф 1 та модернізований уніфікований запал ручної гранати типу УЗРГМ, та ручну осколкову гранату, наступальну гранату РГД 5 промислового виготовлення та модернізований уніфікований запал ручної гранати типу УЗРГМ, тим самим незаконно придбав бойові припаси, без передбаченого законом дозволу. Далі, ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на незаконне зберігання бойового припасу та розуміючи, що не має передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576 з наступними змінами), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622), продовжуючи свою злочинну діяльність, приніс її за місцем свого постійного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим почав зберігати за місцем свого проживання бойові припаси, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу, до моменту його вилучення, тобто до 29.05.2025.

Так, 28.05.2025 у період часу з 17 години 10 хвилин до 18 години 41 хвилини слідчим СВ відділу поліції № 1 Дніпровського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області було проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено та вилучено предмети, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-25/21417-ВТХ від 05.06.2025, являються конструктивено оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової оборонної гранати Ф 1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини , а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, наступальної гранати РГД -5, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, двома уніфікованими запалами ручних гранат модернізовані типу УЗРГМ 2 промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових пристроїв та придатні для здійснення вибуху.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України - тобто носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виразились у носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення, обмежуючись лише його допитом та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просила застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим, обмежившись лише допитом та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся за вчинене і суду пояснив, що він повністю підтверджує обставини скоєння кримінального правопорушення надавши суду показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті та не викликають сумніву у їх правдивості.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням пропозиції учасників судового провадження сторони обвинувачення та обвинуваченого на підставі приписів ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду, а його умисні дії, які виразились у носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, маючий середньо технічну освіту, малолітніх дітей на утриманні не маючий, одружений, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, встановлені судом обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах установленою санкцією статті обвинувачення, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень, звільнивши його від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, відповідно до ст. 75 КК України та поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову трасологічну експертизу № СЕ 19/104 25/21997 - Д від 04.06.2025, витрати на яку складають 1782,80 гривень 00 копійок, судову вибухово технічну експертизу № СЕ 19/104 25/21417 - ВТХ від 05.06.2025, витрати на яку складають 1782,80 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні підлягає вирішенню судом у порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в один рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта при проведенні судову трасологічної експертизи № СЕ 19/104 25/21997 - Д від 04.06.2025, витрати на яку складають 1782,80 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта при проведенні судову вибухово технічної експертизи № СЕ 19/104 25/21417 - ВТХ від 05.06.2025, витрати на яку складають 1782,80 гривень 00 копійок..

Речові докази, якими було визнано:

- ручну осколкову оборонну гранату Ф-1 та модернізований уніфікований запал ручної гранати типу УЗРГМ та ручну осколкову гранату, наступальну гранату РГД 5 промислового виготовлення та модернізований уніфікований запал ручної гранати типу УЗРГМ, які, зберігаються в камері зберігання речових доказів відділу поліції № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області. знищити.

- два паперових конверта з об`єктами дослідження, саме один паперовий конверт з двома слідами папілярних візерунків та один конверт з дактилокартою на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які, зберігаються в камері зберігання речових доказів відділу поліції № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області. знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Новокодацького районного суду міста Дніпра.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1