ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчий ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000071 від 22.01.2025 року про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17.06.2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчої судді із вищевказаним клопотанням в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17.06.2025 року у справі №569/11283/25 на майно, що було вилучене 13.06.2025 року а саме: мобільний телефон марки: «IPhone 12».

В обґрунтування клопотання представник вказав, що 3 моменту вилучення минуло п?ять місяців, слідство мало достатньо часу, щоб перевірити мобільний телефон та встановити відсутність причетності ОСОБА_5 до кримінального правопорушення. ОСОБА_5 не є ані підозрюваною, ані обвинуваченою у кримінальному провадженні N?0000071 від 22.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. Накладення арешту порушує її права як власника майна та позбавляє права ним користуватися. Власник зверталася з клопотанням на досудовому слідстві про повернення телефону, проте станом на час подання клопотання про скасування арешту до суду, відповіді не отримала. На даний час відпала потреба в арешті майна, тому звертаємося до суду з клопотанням щодо часткового скасування арешту, а саме на телефон, так як накладений судом арешт порушує майнові права власника ОСОБА_5 ..

Слідчий в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки майно є речовим доказом в кримінальному провадженні та виділені в інше кримінальне провадження.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17.06.2025 року у справі №569/11283/25 на майно, що було вилучене 13.06.2025 року а саме: мобільний телефон марки: «IPhone 12».

Відповідно, до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається із п.7 ч.2 ст.131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя дійшла висновку, що доводи заявника про те, що на даний час відпала потреба в арешті - є необґрунтованим, оскільки вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, в якому на даний час тривають слідчі дії.

За наведених обставин, слідча суддя вважає що клопотання не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 372 КПК України, слідча суддя -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000071 від 22.01.2025 року про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17.06.2025 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя Рівненського міського суду ОСОБА_6