КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ПОЛТАВИ
Справа № 552/5879/25
Провадження № 1-кп/552/701/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.25

04 листопада 2025 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві кримінальне провадження № 0000358 від 01.04.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Марія Махарадівського району Грузія, із спеціальною-технічною освітою, не одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса останнього фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , на підставі статті 89 КК України раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000358 від 01.04.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмір 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, в сумі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень.

У поданому клопотанні прокурор посилається на наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, які, на його думку, обумовлюють необхідність продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, прокурор зазначає: обвинувачена може переховуватись від суду, враховуючи тяжкість інкримінованих злочинів та можливість призначення їй покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років; існує ризик незаконного впливу на свідків, зокрема на свідка, який викрив її протиправну діяльність, а показання якого мають істотне доказове значення у кримінальному провадженні; є підстави вважати, що ОСОБА_5 може продовжити злочинну діяльність, з огляду на вчинення кількох тяжких злочинів за короткий проміжок часу, відсутності постійного місця роботи та легальних джерел доходу.

На переконання прокурора, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе належним чином запобігти зазначеним ризикам, а забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченої можливе виключно шляхом її подальшого тримання під вартою.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, просила суд обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. У разі відмови в зміні запобіжного заходу, захисник просила зменшити розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави до 20 розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, оскільки визначена судом сума є непомірною для ОСОБА_5 .

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала позицію захисника, просила не продовжувати їй запобіжний захід.

Суд, заслухавши прокурора, захисника та обвинувачену, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 3 статті 176 КПК України встановлено, що суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

За змістом положень пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КК України.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 10.09.2025 ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 151 400 грн (що відповідає 50 прожитковим мінімумам для працездатних осіб), строком на 60 діб до 08.11.2025 включно.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_5 , суд враховує, що вона обвинувачується у вчинені тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі: за ч. 2 ст. 307 КК України на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, за ч. 2 ст. 308 КК України на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

З урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів і суворості можливого покарання, існують обґрунтовані ризики того, що обвинувачена може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Оскільки станом на цей час обвинувачена та свідки у судовому засіданні не допитувалися, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 , може чинити тиск на свідків з метою впливу на їх показання в суді. Також, на думку суду, обвинувачена може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжити злочинну діяльність.

Зазначені ризики, що стали підставою для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 , не зменшилися та залишаються актуальними на даний час.

При цьому суд враховує, що обвинувачена має зареєстроване місце проживання, фактично мешкає за іншою адресою, неповнолітніх дітей на утриманні не має, а також раніше не судима (в силу ст. 89 КК України). Водночас суд вважає, що ці обставини не переважають суспільного інтересу у даному кримінальному провадженні, який полягає у забезпеченні повного, об`єктивного та неупередженого розгляду справи у строки, встановлені законом, а також у гарантуванні виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також у своїх рішеннях суд зазначав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

На переконання суду, застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе ефективно нівелювати вказані ризики.

Таким чином, клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Визначений раніше слідчим суддею розмір застави є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

У разі внесення застави на обвинувачену покладаються обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 181-183, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 02 січня 2026 року включно.

Залишити за обвинуваченою ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень.

Роз`яснити обвинуваченій, що застава може бути внесена у визначеному судом розмірі у будь-який момент з часу винесення цієї ухвали. Внесення застави є підставою для її звільнення з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на обвинувачену ОСОБА_5 наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду в цьому кримінальному провадженні;

- не відлучатися з м. Полтави, де вона фактично проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з будь-якими особами щодо обставин, викладених у обвинувальному акті, крім свого захисника, прокурора та суду;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій(ї) паспорт(и) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачена вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання покладених обов`язків, а також у разі неявки обвинуваченої без поважних причин, належним чином повідомленої про виклик до суду, або у разі порушення інших процесуальних обов`язків, застава підлягає зверненню в дохід держави.

Копію цієї ухвали направити начальнику ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченою протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1