№ провадження 1-кп/646/1651/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року м. Харків

Основ`янський районний суд м. Харкова у складі

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальну справу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000811 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк,

громадянина України, має середню спеціальну освіту, не працює, неодружений,

судимості не має, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, 12.08.2025 о 17 год. 09 хв. через загальнодоступний ресурс мережі Інтернет «Telegram» ОСОБА_5 зв`язався з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, яка використовувала ім`я « ОСОБА_6 » та номер телефону « НОМЕР_1 ». Вказана особа запропонувала ОСОБА_5 за грошову нагороду вчинити дії, спрямовані на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, та надала інструкції щодо способу його здійснення. ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер пропозиції та необхідність попередньої підготовки знарядь і засобів для вчинення суспільно небезпечного діяння, погодився виконати зазначене завдання за винагороду. Так, 12.08.2025 о 18 год. 36 хв., перебуваючи у під`їзді на третьому поверсі біля квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, здійснив фотозйомку вхідних дверей зазначеної квартири. Отримані фотознімки він за допомогою месенджера «Telegram» надіслав невстановленій особі, яка дала йому вказівку здійснити підпал. Надалі невстановленою особою було ідентифіковано дані двері та надано вказівку щодо їх підпалу, після чого, ОСОБА_5 реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь підготовленої запальної суміші облив частиною її об`єму вхідні двері квартири № 14 , після чого, за допомогою сірників, здійснив їх підпал. Згідно висновку пожежно-технічної експертизи технічною причиною пожежі вхідних дверей квартири №14 , що сталася 12.08.2025 за адресою: АДРЕСА_5 , є займання пароповітряної фази горючої рідини, розлитої на поверхні дверей та на підлозі під ними, під впливом нештатного джерела відкритого вогню - полум`я сірника, запальнички, факела тощо. Після займання дверей ОСОБА_5 виконав фотофіксацію підпалу з метою подальшого надсилання зображень в якості підтвердження виконання завдання невстановленій особі через месенджер «Telegram». Після цього ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, чим завдав своїми діями потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 666,67 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно 12.08.2025 р. на сайті знайомств він познайомився з дівчиною на ім`я ОСОБА_8 , з якою домовився зустрітись за адресою АДРЕСА_6 . Після чого йому дзвонили з невідомих номерів. Коли він відповів, йому представились « ОСОБА_6 », який повідомив, що він є працівником СБУ, а за вищезазначеною адресою проживає дівчина, яка є колаборанткою, та запропонував підпалити двері квартири. Йому на картку А-Банку перерахували 300 гривень, після чого він придбав сірники та розпалювач та здійснив підпал вхідних дверей квартири за вищезазначеною адресою. У скоєному щиро кається.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого ОСОБА_5 , а також роз`яснив, що в даному випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також особу винної.

Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , належить до тяжкого злочину.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, скоєння злочину вперше.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у справі не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_5 не працює, неодружений, судимості не має, не перебуває на обліку в наркологічному диспансері, перебуває під наглядом психіатра з діагнозом - гострі поліморфні психотичні розлади без симптомів шизофренії.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 5942 від 17.09.2025 р. ОСОБА_5 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної у стані ремісії. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 перебував у стані вищевказаного психічного розладу, не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 194 КК України в межах санкції статті у розмірі мінімального основного покарання, при цьому виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства, звільнивши від відбуття покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, що повною мірою відповідатиме скоєному, достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує думку потерпілої ОСОБА_7 , яка просила призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання на розсуд суду, їй відшкодовано матеріальну та моральну шкоду.

Надаючи оцінку можливості застосування положень ст. 75 КК України при призначенні покарання, суд враховує положення ст. 65 КК України, відповідно до яких, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Кримінально-правові норми, що визначають загальні засади та правила призначення покарання, наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Положеннями статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд звертає увагу, що звільнення від відбування покарання з випробуванням передбачає покладення на особу, звільнену від відбування такого покарання, певних обов`язків, виконання яких свідчить про виправлення засудженого. У протилежному випадку суд, з урахуванням ч. 2 ст. 78 КК України, направляє засудженого для відбування призначеного покарання. Тобто звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання є його шансом на виправлення без поміщення до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Поміж тим, покладення на обвинуваченого обов`язків, визначених ст. 76 КК України, є тим засобом, що дозволить перевірити ОСОБА_5 на його здатність виправитись без ізоляції від суспільства.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено, судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,

з а с у д и в:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробувальним строком на 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 скасувати, звільнивши останнього з-під варти в залі суду, негайно.

Речовий доказ -DVD-R диски зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешти, накладені ухвалами Основ`янського районного суду м. Харкова від 15.08.2025 р., 19.08.2025 р. на речові докази - мобільний телефон ТМ Apple iPhone SE 2, ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , в якому мається сім-картка з абонентським номером НОМЕР_4 , футболку чорного кольору, джинсові штани, які повернути засудженому ОСОБА_5 , речові докази - фіскальний чек № 6mlbitb9pwe з написами «ТОВ «Дистрибуційно-логістична компанія «Пілот», розпалювач для дерева та вугілля вишня 1л. 129,20, сірники «Лелека» 10 шт. блок 10,00», які знищити.

Стягнути на користь держави витрати на залучення експерта з ОСОБА_5 в розмірі 12479,60 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1