Провадження № 1-кс/344/8927/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання Слідчого Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002120 від 19.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулася з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що Слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002120 від 19.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.12.2025 до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що невідома особа, представившись працівницею СБУ, під приводом уникнення кримінальної відповідальності, заволоділа грошовими коштами заявниці у великих розмірах.

В ході огляду місця події, який проводився 19.12.2025 року в приміщенні службового кабінету №15 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, за адресою м.Івано-Франківськ, у ОСОБА_6 було вилучено: купюри номіналом 500 грн. (5 шт.); одна купюра номіналом 200 грн.; одна купюра номіналом 100 грн.; одна купюра номіналом 50 грн.; одна купюра номіналом 20 грн.; одна купюра номіналом 10 грн.; одна купюра номіналом 100 доларів та банківську картку жовтого кольору, яка емітована АТ Ощадбанк № НОМЕР_1 та поміщено в спец пакети: WAR1269575 та WAR1269464, слідчим Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 визнано речовим доказом.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на вказане майно може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, подала заяву, про розгляд клопотання без її участі.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить розгляд клопотання проводити без її участі.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб..

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання, 19.12.2025 року в приміщенні службового кабінету №15 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, за адресою м.Івано-Франківськ, ОСОБА_6 було добровільно видано: купюри номіналом 500 грн. (5 шт.); одна купюра номіналом 200 грн.; одна купюра номіналом 100 грн.; одна купюра номіналом 50 грн.; одна купюра номіналом 20 грн.; одна купюра номіналом 10 грн.; одна купюра номіналом 100 доларів та банківську картку жовтого кольору, яка емітована АТ Ощадбанк № НОМЕР_1 , які та поміщено в спец пакети: WAR1269575 та WAR1269464.

Слідчим Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 постановою від 19.12.2025 вищевказані речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні 0002120 від 19.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що воно в подальшому може мати доказове значення під час досудового розслідування та могло зберегти на собі сліди злочину або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпоряджання та користування з метою забезпечення збереження речових доказів на добровільно видані ОСОБА_6 в ході огляду місця події, який проводився 19.12.2025 року в приміщенні службового кабінету №15 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області купюри номіналом 500 грн. (5 шт.); одну купюру номіналом 200 грн.; одну купюру номіналом 100 грн.; одну купюру номіналом 50 грн.; одну купюру номіналом 20 грн.; одну купюру номіналом 10 грн.; одну купюру номіналом 100 доларів та банківську картку жовтого кольору, яка емітована АТ Ощадбанк № НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1