Справа 127/2715/26
Провадження 1-кс/127/1167/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110 від 23.06.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.11.2025, більш точної дати на цей час не встановлено, будучи особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, маючи відповідний досвід та авторитет серед осіб різних соціальних статусів, а також лідерські якості, вирішив утворити та очолити організовану злочинну групу, з метою перешкоджання виконання службових обов`язків працівниками Національної поліції, та перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, які залучені до мобілізаційних заходів, шляхом здійснення психологічного тиску та погрозами застосування насильства.

Керівництво організованою злочинною групою здійснювалось особисто ОСОБА_4 , з цією метою, він вирішив створити та очолити громадську організацію «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», з метою протиправного збагачення шляхом вчинення злочинів проти авторитету органів державної влади України та проти основ національної безпеки.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками в особливий період, у зв`язку з чим потребує чітких та узгоджених дій значної кількості людей, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, спланував досягнути поставленої мети за рахунок організації і керування діяльністю організованою злочинною групою, до складу якої в різний час увійшли: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

З метою забезпечення функціонування організованої групи ОСОБА_4 забезпечував приховування злочинної діяльності, вживав заходів конспірації, які доводили до відома учасників злочинної організації та постійно слідкував за їх беззаперечним дотриманням.

Учасниками організованої групи постійно вживались інші заходи конспірації, зокрема надання організованій групі ознак військового формування (військового батальйону), громадського об`єднання, шляхом оренди офісного приміщення, проведення зборів, підписання контракту та складання «присяги», носіння її учасниками військової форми одягу, шевронів, використання посвідчень громадської організації з фотокартками у військовій формі та іншої атрибутики.

Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у період часу з 01.09.2025 до 23.01.2026 вчинили низку умисних кримінальних правопорушень з метою перешкоджання законній діяльності працівників поліції та військовослужбовців ТЦК та СП під час виконання ними повноважень щодо забезпечення мобілізаційних заходів службових обов`язків, шляхом позбавлення можливості виконання мобілізаційного плану та зриву мобілізаційних заходів в особливий період, вчинив активні психологічні дії та погрози насильством з метою впливу на працівника правоохоронного органу, з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків.

23.01.2026, в різний проміжок часу з 08 год. 40 хв., до 11 год. 35 хв. учасники ГО «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна» - громадяни України ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , прибули на місце проведення спільним патрулем співробітників ГУНП у Вінницькій області та ТЦК та СП перевірки документів та мобілізаційних заходів відносно учасників ГО «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна» Стемблівського та Сусіденка за адресами: м. Вінниця, вул. М. Оводова, 29а та м. Вінниця, вул. Грушевського, 22, де вчинили протиправні дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Безпосередньо після вчинення вказаних вище злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були затримані в порядку ст. 208 КПК України та у відповідності до вимог КПК України того ж дня повідомлений про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто, здійсненні погроз насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинене організованою групою та перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

У зв`язку із затриманням керівників ГО «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», виникла невідкладна необхідність у проведенні обшуків у активних учасників даної організації, а також учасників, які вступили до її складу для ухилення від мобілізації шляхом їх «прикриття» у випадку проведення спільними патрулями співробітників ГУНП у Вінницькій області та ТЦК та СП перевірки документів чи інших мобілізаційних заходів, з метою врятування (унеможливлення знищення чи пошкодження) майна, яке може бути використане як докази у даному кримінальному провадженні, викрити протиправну діяльність підозрюваних та інших осіб, що причетні до вчинення згаданих вище злочинів.

Враховуючи викладене, після затримання підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виникли невідкладні обставини для проведення обшуку з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, відшукання предметів вчинення кримінального правопорушення, врятування майна та документів.

У зв`язку із викладеним, 23 січня 2026 року в порядку ст. 615 КПК України затримано громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проведено його особистий обшук.

За результатами проведення особистого обшуку у ОСОБА_6 , виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone», чорного кольору, вхід до якого обмежується системою логічного захисту (код паролем), в полімерному чохлі, у зв`язку з чим, ідентифікувати ІMEI мобільного терміналу ті інші відомості, що мають значення для кримінального провадження, на момент проведення особистого обшуку не представляється можливим, з номером стільникового зв`язку, зі слів ОСОБА_6 , НОМЕР_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У ході вказаних вище слідчих дій та розгляду матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказаний предмет міг зберегти сліди злочину, відомості, які можуть бути використані як доказ фактів і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення фігурантами кримінального провадження кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, провести відповідні експертні дослідження.

24.01.2026 вказане вище майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, забезпечення виконання всіх необхідних слідчих дій, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, запобігання спробам перешкоджання у встановленні істини та притягнення винних до кримінальної відповідальності, а тому, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання, а також надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримав у повному обсязі.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив, тому відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання розглядається у його відсутність.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої та другої статті 172 КПК України.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вказане у клопотанні майно має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить сліди злочину та може бути використане під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, яке вилучене 23 січня 2026 року в порядку ст. 615 КПК України, затриманого громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення збереження вилучених речей, які визнані речовими доказами, при цьому слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 23.01.2026 за результатами проведення особистого обшуку громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , предмети, а саме:

- мобільний телефон марки «iPhone », чорного кольору, вхід до якого обмежується володільцем та пов`язаний з подоланням системи логічного захисту, в полімерному чохлі, з сім карткою оператора мобільного зв`язку.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя