Справа № 203/232/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000625, -

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду міста Дніпра надійшло вищезазначене клопотання слідчого, заявлене в рамках кримінального провадження №0000625, про арешт майна.

Перевіривши викладені в клопотанні доводи та дослідивши долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Частинами 1,3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.ч.1,2 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частинами 1,2 ст.168 КПК України передбачено, що тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000625, відомості за яким внесено до ЄРДР 10.01.2026 року за ч.1 ст.414 КК України, за фактом здійснення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 внаслідок необережного поводження зі зброєю чотирьох пострілів в нижню кінцівку військовослужбовця ОСОБА_5 , внаслідок чого останньому було завдано тілесні ушкодження.

10.01.2026 року за наслідками проведеного огляду місця події було виявлено та вилучено: автоматичну зброю № НОМЕР_2 1988 р.в., яку поміщено до сейф пакетів НПУ №PSP 4088157, PSP 4088155; магазин до автомату, який поміщено до сейф пакету НПУ №KIV 3120255; патрони з маркуванням «270.88» в кількості 27 шт., які поміщено до сейф пакету НПУ №PSP 1357282; гільзи з маркуванням «270.88», в кількості 3-х шт., які поміщено до паперового конверту НПУ; змив зі ствольної коробки автомату, який поміщено до паперового конверту НПУ; змив з затвору автомата, який поміщено до паперового конверту НПУ; змиви з правої та лівої руки ОСОБА_4 , які поміщені до паперових конвертів НПУ.

Постановою слідчого від 11.01.2026 року вилучені речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

В наданому клопотанні слідчий, з метою збереження останніх як речових доказів, забезпечення проведення необхідних судових експертиз та слідчих дій у кримінальному провадженні, просив накласти на них арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Перевіряючи доводи клопотання, слідчий суддя враховує, що надані до нього матеріали кримінального провадження в достаній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.414 КК України.

Також слідчий суддя враховує, що з огляду на обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення, вилучені в ході огляду місця події речі та предмети відповідають критерім речових доказів, визначеним ст.98 КПК України, необхідні для забезпечення в подальшому судових експертиз та проведення інших слідчих дій у кримінальному провадженні.

З урахуванням вищенаведеного, з метою запобігання ризикам відчуження, переховування або знищення речових доказів, виконання завдань кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність передбачених ч.1, п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України підстав для вжиття на даному етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилучених речей та предметів, із забороною володіння, розпорядження та користування останніми.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,170-172,175,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені під час огляду місця події 10 січня 2026 року за адресою: АДРЕСА_1 , речі та предмети, а саме на:

-автоматичну зброю № НОМЕР_2 1988 р.в., яку поміщено до сейф пакетів НПУ №PSP 4088157, PSP 4088155;

-магазин до автомату, який поміщено до сейф пакету НПУ №KIV 3120255;

-патрони з маркуванням «270.88» в кількості 27 шт., які поміщено до сейф пакету НПУ №PSP 1357282;

-гільзи з маркуванням «270.88», в кількості 3-х шт., які поміщено до паперового конверту НПУ;

-змив зі ствольної коробки автомату, який поміщено до паперового конверту НПУ;

-змив з затвору автомата, який поміщено до паперового конверту НПУ;

-змиви з правої та лівої руки ОСОБА_4 , які поміщені до паперових конвертів НПУ.

з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування останніми.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1