Справа № 681/1251/25
Провадження 1-кп/681/118/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2025 р. м. Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000047 від 16.02.2025 про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полонне Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працює, відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), за таких обставин.

Так, він діючи умисно, 15.02.2025, приблизно о 14:00 год, перебуваючи по вул. Романа Шухевича, 49 у м. Полонне Шепетівського району Хмельницької області, за допомогою мобільного телефону «iPhone 12» (мобільний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ), використовуючи мобільний додаток «Telegram» з метою заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, увійшов до групи під назвою «Fankota». В цій групі одному із учасників, ОСОБА_3 , він надіслав приватне повідомлення, у якому повідомив завідомо неправдиву інформацію про те, що вона перемогла в аукціоні з продажу фігурки «Ellie» за ціною 3900 грн.

При цьому, ОСОБА_2 , не маючи наміру відправляти фігурку, в повідомленні потерпілій вказав номер карткового рахунку № НОМЕР_3 , емітований в АТ «Ідея банк», на який необхідно було переказати вартість фігурки в сумі 3900 грн.

В свою чергу, ОСОБА_3 , бувши введеною в оману та впевненою у виконанні ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань, 15.02.2025, о 14:06 год, за допомогою мобільного додатку «Monobank» зі свого карткового рахунку № НОМЕР_4 перерахувала на вказаний ним картковий рахунок кошти у вказаній вище сумі.

Надалі ОСОБА_2 припинив спілкування з потерпілою, взяті на себе зобов`язання щодо відправки фігурки не виконав, а грошовими коштами, якими він заволодів шахрайським шляхом, розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 190 КК України.

Прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, в якому зазначено, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не заперечує встановлені досудовим розслідуванням обставини й згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 381 КПК України прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 381 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву ОСОБА_2 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , в якій підозрюваний зазначає про те, що беззаперечно визнає винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинам та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні.

Крім того, у вказаній вище заяві ОСОБА_2 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Також у цій заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами й згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості, згоду із встановленими під час дізнання обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутності сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, суд вважає, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному ст. 381 КПК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення, мотиви і причини скоєння, дані про особу обвинуваченого, його сімейний та матеріальний стан.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного вище, а також враховуючи, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, позитивну характеристику, суд доходить до висновку про необхідність призначення для ОСОБА_2 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді штрафу.

При обранні розміру штрафу, суд виходить з того, що санкція ч. 1 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Суд вважає за можливе призначити покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті, оскільки сукупність встановлених пом`якшуючих обставин та зібраної інформації про обвинуваченого суттєво знижує ступінь тяжкості вчиненого діяння. За таких умов, на переконання суду, призначення покарання у виді штрафу в цьому розмірі є справедливим, відповідає тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення без застосування більш суворих видів покарань.

Вирішуючи долю речових доказів суд враховує, що у ході досудового розслідування речовими доказами у кримінальному провадженні були визнані: мобільний телефон «iPhone 12», ІМЕІ НОМЕР_2 , із силіконовим чохлом бірюзового кольору з сім-картою абонентського номеру НОМЕР_5 , який належить обвинуваченому ОСОБА_2 та був визнаний речовим доказом постановою слідчого від 26.09.2025; мобільний телефон «Tecno Pova 2» з сім-картами номеру телефону НОМЕР_6 та НОМЕР_7 , визнаний речовим доказом постановою слідчого від 24.09.2025; банківська картка АТ «Державний ощадний банк» № НОМЕР_8 , визнана речовим доказом постановою слідчого від 26.09.2025.

Розглядаючи питання про долю речових доказів, суд встановив, що мобільний телефон «Tecno Pova 2» та банківська картка № НОМЕР_8 були повернуті їх законним володільцям ще під час досудового розслідування, що підтверджується матеріалами справи.

Окрім того, судом встановлено, що мобільний телефон «iPhone 12» (ІМЕІ НОМЕР_2 ) із силіконовим чохлом бірюзового кольору з сім-картою абонентського номеру телефону НОМЕР_5 , який є власністю обвинуваченого, був безпосереднім знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки саме за його допомогою ОСОБА_2 здійснював обман потерпілої. Частиною 1 ст. 96-1 Кримінального кодексу України прямо передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, передбаченого, зокрема, ч. 1 ст. 190 цього Кодексу. У свою чергу, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України встановлює, що спеціальна конфіскація застосовується до майна, яке використане як знаряддя вчинення кримінального правопорушення. Оскільки кримінальний проступок, вчинений ОСОБА_2 , є умисним та прямо зазначений у ст. 96-1 КК України як підстава для застосування спеціальної конфіскації, а цей мобільний телефон був безпосереднім знаряддям його вчинення, суд доходить до висновку про необхідність застосування до нього спеціальної конфіскації.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його застосування відсутні.

Керуючись наведеним, ст.ст. 370, 374, 381, 382, 394 КПК України суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Речовий доказ: мобільний телефон «iPhone 12» (ІМЕІ НОМЕР_2 ) зі силіконовим чохлом бірюзового кольору з сім-картою абонентського номеру телефону НОМЕР_5 , який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області конфіскувати в дохід держави шляхом застосування спеціальної конфіскації.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід відносно обвинуваченої особи у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_5