У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги ОСОБА_3 подану на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову начальника СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітанан поліції ОСОБА_4 від 20.09.2025 року про закриття кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000875 від 12.03.2020 року.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що у межах кримінального провадження № 0000875 від 12.03.2020 року, встановлено, що 10.08.2004 невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи в місті Ужгород, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, шляхом зловживання довірою, заволоділа грошовими коштами, належними ОСОБА_3 завдавши останньому майнову шкоду. Зазначає, що слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було надано аналізу тих обставин, на які посилається заявник, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.

Зокрема вказує, що слідчі його не викликають, на робочому місці не бувають.

З посиланням на викладене просить суд скасувати необґрунтовану та незаконну постанову та продовжити слідство.

Заявник ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явивися через канцелярію суду подав заяву, вимоги скарги підтримав та просив суд її задовольнити, з підстав викладених у скарзі.

Уповноважена особа Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлялися належним чином.

Слідчий суддя враховує, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого (дізнавача) чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Однак відсутність слідчого (дізнавача) чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже слідчий суддя, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності особи, яка подала скаргу, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч.1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Отже, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, а також строк розгляду скарги, передбачений ч. 2 ст. 306 КПК України, на думку слідчого судді, скаргу можливо розглянути за відсутності особи, яка подала скаргу.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, заслухавши доводи заявника, прийшов до наступного висновку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначено главою 26 Кримінального процесуального кодексу України, параграф №1, ст.ст. 303 - 308.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадженні - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що 12.03.2020 року до ЄРДР за № 0000875 було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що за наслідками проведення досудового розслідування 20.09.2025 року начальник сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 виніс постанову, якою кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000875 від 12.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З метою належного розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.12.2025 витребувались від органу досудового розслідування матеріали кримінального провадження № 0000875, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, які суду не було надано.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Між тим, закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливо у разі встановлення, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є злочином, оскільки: відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона), або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Рішення слідчого(дізнавача), викладене у формі постанови, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі обєктивно зясованих обставин, які підтверджені доказами.

Тобто, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Вмотивованість рішення передусім свідчить про переконання в достовірності зібраних та досліджених доказів, на яких ґрунтуються висновки стосовно всіх питань, які необхідно вирішити під час прийняття рішення.

З наданих матеріалів вбачаться, що слідчий прийшов до переконання, що в даному кримінальному провадженні відсутній предмет злочину передбачений ст. 190 КК України, а саме підроблений документ.

Слідчий суддя приходить до переконання, що висновки слідчого є передчасними, оскільки слідчим не досліджено всіх обставин кримінального провадження.

Аналізуючи зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя не погоджується з висновками начальник сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , викладеними в оскаржуваній постанові, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

Дослідити матеріали кримінального провадження слідчому судді не надалось можливим.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Окрім цього, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

До завдань кримінального провадження стаття 2 КПК України відносить насамперед захист особи, суспільства і держави від кримінальних правопорушень. Оскільки кримінальним правопорушенням можуть бути порушені права і свободи фізичної особи, права особи юридичної (різних її організаційних форм), в результаті чого їм буде завдана шкода у різних видах її прояву, то держава в особі уповноважених нею органів зобов`язана їх захистити. Власне, захист від кримінальних правопорушень, пов`язаних з посяганням на життя і здоров`я, особисту свободу, честь і гідність, майно, інші права та законні інтереси людини і громадянина, на майнові чи особисті немайнові (ділова репутація) права та інтереси юридичних осіб всіх форм власності, а також на інтереси суспільства й держави і становить зміст провадження у кримінальних справах.

Таким чином, діяльність слідчого (дізнавача) у конкретному кримінальному провадженні повинна бути спрямована на збирання (формування), перевірку й оцінку доказів, а також висуненню ними на підставі необхідної та достатньої сукупності доказів певних правових тез із відповідним обґрунтуванням у процесуальних рішеннях по кримінальному провадженню.

З огляду на вищенаведені положення процесуального законодавства, приймаючи відповідне рішення, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК, дізнавач мав вжити можливих заходів у передбаченому КПК порядку для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також всебічно, повно та об`єктивного дослідити та оцінити зібрані докази, які стосуються цього провадження в сукупності, після чого викласти у постанові зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Однак, слідчим суддею встановлено, що дізнавачем в порушення вимог ст. 2 КПК України, зроблено передчасні правові висновки, не дано оцінки зібраним доказам окремо та у їх сукупності, визначаючи їх належність, допустимість і достовірність, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, у тому числі, про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Однак слідчий суддя вважає, що слідчий, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без повної і всебічної перевірки обставин, на які вказував заявник.

Враховуючи вищенаведене, оскільки, в ході досудового розслідування допущена істотна неповнота, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість викладеного висновку в постанові слідчого, а тому вважає недотриманими при винесенні оскаржуваної постанови вимог КПК України, в зв`язку з чим постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

З урахуванням проведених органом досудового розслідування слідчих дій, під час досудового розслідування не було всебічно, повно та об`єктивно досліджено всі обставини кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що винесена слідчим постанова про закриття кримінального провадження не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, а наведене в ній мотивування не є належним та достатнім.

Надаючи оцінку обґрунтованості прийнятого слідчим рішення, слідчий суддя дійшов висновку про слушність доводів заявника ОСОБА_3 щодо неповного з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Зміст постанови про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст.110 КПК України, оскільки зводиться до загальних формулювань та не містить аналізу отриманих під час досудового розслідування доказів, на підставі яких дізнавач дійшов висновку про відсутність в описаних заявником подіях складу кримінального правопорушення.

Отже, мотивувальна частина даного рішення не містить посилань на проведення слідчих (процесуальних) дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та які передували висновку про закриття кримінального провадження, що є суттєвим порушенням вимог КПК України.

З огляду на вищенаведене слідчий суддя дійшов висновку, що постанова від 30.04.2025 р. про закриття кримінального провадження № 0000875 від 12.03.2020 винесена без урахування усіх обставин справи, без проведення під час досудового розслідування необхідного обсягу дій, які були б достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення, а тому зважаючи на вказане, оскільки при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, постанова про закриття кримінального провадження від 20.09.2025 року не відповідає вимогам ст.110 КПК України, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова є передчасною та підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні належить виконати усі слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу кримінального правопорушення в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.

Таким чином, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 від 20.09.2025 року про закриття кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000875 від 12.03.2020 року задовольнити.

Постанову начальника сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 від 20.09.2025 року про закриття кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000875 від 12.03.2020 року - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1