Провадження №: 1-кп/336/895/2026
У Х В А Л А

Іменем України

09 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Шеввченківського районного суду м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158 від 18.04.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України;

ОСОБА_5 , ОСОБА_15 за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 199, ч. 2 ст. 255, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України;

ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 199, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

03.02.2026 до Шевченківського районного суду в провадження судді ОСОБА_1 надійшло зазначене кримінальне провадження.

09.02.2026 під час проведення підготовчого судового засідання прокурором підтримано клопотання, подане до суду прокурором, який затверджував обвинувальний акт у кримінальному провадженні, про продовження дії запобіжних заході відносно обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_5 та ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, а також у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , із посиланням на доводи зазначені в клопотанні.

Відповідно до поданого клопотання ОСОБА_4 ч обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі особливо тяжких, вчинених злочинною організацією, в тому числі у створенні та керівництві злочинною організацією.

17.06.2025 відносно ОСОБА_4 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. В подальшому строк запобіжного заходу неодноразово продовжувався слідчим суддею і наразі спливає 12.02.2026.

При цьому, при застосуванні та продовженні вказаного запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 судом враховувались обставини, що дають підстави підозрювати останнього у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Крім того, під час проведення досудового розслідування отримані й інші матеріали, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_4 та інших учасників злочинної організації в інкримінованих кримінальних правопорушеннях.

Відповідно до поданого клопотання ОСОБА_5 ч обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі особливо тяжких, вчинених злочинною організацією.

16.06.2025 відносно ОСОБА_5 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. В подальшому строк запобіжного заходу неодноразово продовжувався слідчим суддею і наразі спливає 12.02.2026.

При цьому, при застосуванні та продовженні вказаного запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 слідчим суддею враховувались обставини, що дають підстави обвинувачувати останнього у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Крім того, під час проведення досудового розслідування отримані й інші матеріали, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_5 та інших учасників злочинної організації в інкримінованих кримінальних правопорушеннях.

Відповідно до поданого клопотання ОСОБА_5 ч обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі особливо тяжких, вчинених злочинною організацією.

16.06.2025 відносно ОСОБА_5 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. В подальшому строк запобіжного заходу неодноразово продовжувався слідчим суддею і наразі спливає 09.02.2026.

При цьому, при застосуванні та продовженні вказаного запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 судом враховувались обставини, що дають підстави підозрювати останнього у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Крім того, під час проведення досудового розслідування отримані й інші матеріали, що дають підстави обвинувати ОСОБА_5 та інших учасників злочинної організації в інкримінованих кримінальних правопорушеннях.

Відповідно до поданого клопотання ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі особливо тяжких, вчинених злочинною організацією.

17.06.2025 відносно ОСОБА_6 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 5000 000 грн та з покладенням певних обов`язків.

14.08.2025 слідчим суддею обраний запобіжний захід був продовжений до 16.09.2025.

11.09.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із полкладенням на нього певних процесуальних обов`язків. В подальшому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту продовжувався і наразі спливає 12.02.2026.

При цьому, при застосуванні, продовженні та зміні вказаних запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_6 судом враховувались обставини, що дають підстави підозрювати останнього у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Відповідно до поданого клопотання ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі особливо тяжких, вчинених злочинною організацією.

16.06.2025 відносно ОСОБА_7 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

12.08.2025 слідчим суддею обраний запобіжний захід був продовжений до 16.09.2025.

11.09.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із полкладенням на нього певних процесуальних обов`язків. В подальшому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту продовжувався і наразі спливає 12.02.2026.

При цьому, при застосуванні, продовженні та зміні вказаних запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_7 судом враховувались обставини, що дають підстави підозрювати останнього у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти продовження йому дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. Зазначив, що не створював та не керував злочинною організацією, його вина є не доведеною, ризики нічим не підтверджені. Керівником злочинної організації він зазначений в обвинувальному акті лише тому, що є правоохоронцем. Він вже тривалий час перебуває під вартою, в той час як міг би виконувати свої службові обов`язки і допомагати державі у військовий час, крім того, його родина потребує його матеріальної підтримки, яку він надати не може, через перебування під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти продовження йому дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. Зазначив, що відповідно до обвинувального акту його роль не була більшої від осіб, яким обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, тому вважає безпідставним застосування до нього тримання під вартою. Крім того, зазначив, що потребує лікування, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, має міцні соціальні зв`язки, тому просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під варотю.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти продовження йому дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. Зазначив, що тривалий час утримується під вартою, його вина є не доведеною, ризиким нічим не підтверджені.

Обвинувачений ОСОБА_6 проти продовження йому дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту заперечував. Зазначив, що на теперішній час будь-які ризики відсутні і в клопотанні зазначені формально, він здав свій закордонний паспорт, ніякого впливу на свідків та на хід судового розгляду здійснювати не може. Зазнчив, що через цілодобовий домашній арешт не може працювати та підтримувати свою родину.

Обвинувачений ОСОБА_7 проти продовження йому дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту заперечував. Щодо обгрунтування заперечень поклався на думку свого захисника.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_15 з приводу продовження запобіжних заходів іншим обвинуваченим підтримали позицію сторони захисту.

Захисник ОСОБА_10 стосовно продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечувала, вважала клопотання прокурора необгрунтованим і не підтвердженим жодними доказами, ризики вважала не доведеними. Зазначила, що обвинувачені вже тривалий час утримуються під вартою без жодної альтернативи і фактично відбувають покарання. Просила визначити заставу.

Захисник ОСОБА_11 , стосовно продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 заперечував, вважав клопотання прокурора необгрунтованим і не підтвердженим жодними доказами, ризики вважав не доведеними. ОСОБА_5 тривалий час утримується під вартою в той час, як він потребує лікування, що підтверджується доказами, направленими на адресу суду.

Захисник ОСОБА_10 стосовно продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 заперечувала, вважала клопотання прокурора необгрунтованим і не підтвердженим жодними доказами, ризики вважала не доведеними. Цілодобовий домашній арешт вважала таким, що перешкоджає обвинуваченому нормально існувати, в тому числі працювати, щоб підтримувати свою родину. Просила визначити домашній арешт у певний період доби з 20-00 години до 08-00 години наступного дня, щоб вдень обвинувачений міг працювати та допомагати своїй родині.

Захисник ОСОБА_12 стосовно продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 заперечувала, вважала клопотання прокурора необгрунтованим і не підтвердженим жодними доказами, ризики вважала не доведеними. Зазначила, що ОСОБА_7 вже 6 місців перебуває під домашнім арештом, що є максимальним строком на досудовому розслідуванні. ОСОБА_7 позитивно характеризується, що підтверджується доказами, які вона направила суду, він здав свій законрдонний паспорт і не зможе виїхати за кордон. Він має дитину і дружину інваліда, якій важко самій займатись дитиною, а ОСОБА_19 не може допомогти, бо перебуває під цілодобовим домашнім арештом.

Обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в судове засідання не з`явились, в тому числі не вийшли на відеоконференцію, про причини неявки суд не повідомляли.

Інші захисники, які під час проведення судового засідання підключались до його проведення в режимі відеоконфіеренції, з невідомих причин від`єднались від відеоконференції.

Розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку учасників судового провадження, враховуючи, що обвинувачені, стосовно яких подані клопотання та їх захисники приймали участь в судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є, зокрема, домашній арешт та тримання під вартою відповідно.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, переліченим у вказаній статті.

Відповідно до ч .ч. 1, 2 ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В силу ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні ряду кримінальних правопорушень у складі злочинної організації, в тому числі особливо тяжких, зокрема за ч. 3 ст. 199 КК України, яка передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Виходячи із змісту ч. ч. 3-5 ст. 199 КПК України при продовженні строку дії запобіжного заходу мають бути встановлені достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Як вбачається із змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва при обранні запобіжних заходів відносно обвинувачених та продовження їх дії визнано доведеними наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З огляду на стадію кримінального провадження, суд не може давати власну оцінку обґрунтованості підозри чи вагомості доказів, а тому, оцінуючи клопотання прокурора, бере лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку судом, встановленим законом (слідчим суддею на стадії досудового розслідування) були зроблені відповідні висновки щодо наявності обґрунтованої підозри та вагомості доказів, достатніх для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Отже, на стадії судового розгляду підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з ст. 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Також судом встановлено, що на теперішній час рівень раніше встановлених ризиків не зменшився, і сторонами кримінального провадження не приведено будь-яких фактичних обставин, які б свідчили про протилежне.

Суд також зазначає, що суворість можливого покарання не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Доводи сторони захисту про можливість відмови в продовженні дії запобіжного заходу, враховуючи, що обвинувачені мають родини і постійне місце проживання, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотань прокурора, наявності встановлених в ході розгляду клопотання ризиків не спростовано.

Крім того, доводи сторони захисту про необхідність лікування ОСОБА_5 , які підтверджені наданими суду копіями документів, були враховані слідчим суддею при продовженні обвинуваченому дії запобіжного заходу, а саме в ухвалі слідчого судді від 12.12.2025 зобов`язано уповноважених осіб ДУ "Київський слідчий ізолятор" вжити невідкладних та дієвих заходів щодо організації надання кваліфікованої медичної допомоги ОСОБА_5 . Суд вважає, що дана обставина не може бути підставою для скасування запобіжного заходу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, у справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Наявність у підозрюваного місця проживання, не виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не засвідчують відсутність наміру переховування від слідства та суду.

Як зазначає Європейський Суд з прав людини, у кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

На стадії підготовчого судового засідання нових або достатніх доказів про те, що ризики зменшились чи перестала існувати, суду не надано.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993.

Фактичні обставини інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Крім того, судом встановлено, що 11.09.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва було відмовлено в продовженні ОСОБА_6 , який з 17.06.2025 утримувався під вартою, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також 11.09.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва було відмовлено в продовженні ОСОБА_7 , який з 16.06.2025 утримувався під вартою, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваними, покладених на них процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що під час розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прийшов до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваних запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваними процесуальних обов`язків та унеможливить продовження вчинення злочинів.

На теперішній час суду не надано нових доказів, які б свідчили про необхідність ще більшого пом`якшення запобіжного заходу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 або взагалі скасування запобіжного заходу.

Враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, суд доходить висновку про збереження на даний час суттєвих ризиків та достатніх підстав, які свідчать про необхідність продовження обвинуваченим раніше обраних запобіжних заходів.

Керуючись ст. ст. 181, 183, 194, 196, 197, 314 - 316, 369 - 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 10 квітня 2026 року включно.

Утримувати обвинуваченого ОСОБА_4 в умовах ДУ "Запорізький слідчий ізолятор", етапувавши з ДУ "Київський слідчий ізолятор".

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 10 квітня 2026 року включно.

Утримувати обвинуваченого ОСОБА_5 в умовах ДУ "Запорізький слідчий ізолятор", етапувавши з ДУ "Київський слідчий ізолятор".

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 10 квітня 2026 року включно.

Утримувати обвинуваченого ОСОБА_5 в умовах ДУ "Запорізький слідчий ізолятор", етапувавши з ДУ "Київський слідчий ізолятор".

Ухвалу для виконання направити до ДУ "Запорізький слідчий ізолятор" та ДУ "Київський слідчий ізолятор".

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на два місяці, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком по 09 квітня 2026 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду;

- не відлучатися із населеного пункту де він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строком на два місяці, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком по 09 квітня 2026 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду;

- не відлучатися за межі м. Харкова без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції України з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом у якому вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції України за місцем проживання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Дата виготовлення та проголошення повного тексту ухвали 13.02.2026 о 15-00 годині.

Суддя ОСОБА_1