ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/44/26 Справа № 712/1061/26Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 23 січня 2026 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживачого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 21 березня 2026 року включно, із визначенням розміру застави в 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 133 120 грн,

встановив:

Старший слідчий СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 звернулась до слідчого судді Соснівського районного суду м Черкаси із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .

В обгрунтування клопотання вказувала, що на досудовому розслідуванні перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 10001758 від 21.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_7 у невстановлений час незаконно придбав та зберігав у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 будівельно-гаражного кооперативу «Захисник» за адресою: вул. Оборонна, 12, м. Черкаси наркотичний засіб (канабіс) з метою збуту. Під час санкціонованого обшуку 21.01.2026 (на підставі ухвали слідчого судді від 19.01.2026) виявлено та вилучено п`ять пакетиків з речовиною рослинного походження, яка за висновком експертизи містить канабіс (із зазначенням маси кожного зразка). Також під час цього ж обшуку виявлено та вилучено уніфікований підривник (УЗРГМ), який за висновком експерта віднесено до категорії вибухових пристроїв.

ОСОБА_7 21.01.2026 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 22.01.2026 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Мотивуючи наявністю у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкістю вчиненого злочину та обґрунтованістю підозри, слідчий просила застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як єдиний запобіжний захід, який може запобігти наявним ризикам. Як альтернативний запобіжний захід просила визначити підозрюваному розмір застави у 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з визначенням процесуальних обов`язків, які покласти на підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 січня 2026 року клопотання задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб в межах строку досудового розслідування, тобто до 21.03.2026 включно. Строк тримання під вартою вирішено рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 21.01.2026.

Визначено підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 133 120 (сто тридцять три тисячі сто двадцять) грн, у разі внесення якої звільнити його з-під варти.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, вирішено покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

-не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-заборонити без дозволу слідчого та прокурора спілкуватися із свідками у кримінальному провадженні, про яких йому стане відомо під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Роз`яснено підозрюваному наслідки невиконання процесуальних обов`язків.

Задовольняючи частково клопотання та обираючи стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слідчий суддя мотивував тим, що за матеріалами кримінального провадження існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому інший більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. При визначенні розміру застави слідчий суддя враховував забезпечення балансу між ефективністю застави як запобіжного заходу та недопустимістю надмірності, з огляду на дані про особу підозрюваного та його майновий стан. Слідчий суддя виснував, що ініціатором клопотання не доведено спроможність внесення застави підозрюваним у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на якому наполягав орган досудового розслідування.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 та прокурор у кримінальному провадженні подали апеляційні скарги.

Захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання із застосуванням електронних засобів контролю.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та судом не взято до уваги докази, які істотно могли вплинути на його висновки.

Так, захисник звертає увагу колегії суддів на те, що ОСОБА_7 до затримання проживав разом з матір`ю, яка є особою похилого віку та потребує догляду, що, на переконання захисника, свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.

Крім того, звертає увагу, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а ризики, заявлені органом досудового розслідування, є недоведеними.

Вважає, що визначений розмір застави є надмірним та таким, що не відповідає матеріальному стану підозрюваного.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити повністю.

Зазначає, що обраний слідчим суддею альтернативний запобіжний захід у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не зможе забезпечити реальне виконання підозрюваним покладених на нього судом обов`язків.

Наголошує на тому, що судом не враховано вчинення ОСОБА_7 тяжких і корисливих злочинів, кількості вилучених наркотичних засобів та психотропних речовин, по яких тривають експертизи, що вказує на необхідність визначення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки застава в меншому розмірі не буде дієво сприяти запобіганню ризиків.

Заслухавши доповідь судді, міркування захисників та підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні за наведених у ній підстав, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який підтримав вимоги поданої ним апеляційної скарги, проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечував, перевіривши матеріали справи, ухвалу слідчого судді в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, за таких підстав.

Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжні заходи відносяться до заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Водночас, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, необов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

При цьому, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, колегія суддів враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Так, за матеріалами досудового розслідування ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу з метою; ч. 1 ст. 263 КК України зберігання та придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Колегія суддів вважає, що матеріали досудового розслідування містять достатньо даних, які свідчать про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Обираючи стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слідчий суддя дотримався вимог ст. 194 КПК України, вимог Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ікримінованих йому кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, особу підозрюваного, який раніше не судимий, міцних соціальних зв`язків не має, непрацевлаштований, врахував наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які доведено органом досудового розслідування під час розгляду клопотання слідчим суддею, з чим погоджується і колегія суддів, що в сукупності дає підстави для застосування до підозрюваного обраного слідчим суддею запобіжного заходу.

Колегія суддів відхиляє як неспроможні доводи апелянта про недоведеність ризиків, оскільки підозрюваний раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, непрацевлаштований, доказів про наявність джерела доходів стороною захисту не надано, міцних соціальних зв`язків не має, а тому наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є об`єктивно доведеною.

Доводи захисника про наявність сталих соціальних зв`язків у підозрюваного за місцем проживання, з огляду на проживання разом з матір`ю похилого віку, яка потребує догляду, колегія суддів оцінює критично, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цих доводів захисником не надано.

Крім того, твердження апелянта про наявність у підозрюваного постійного місця проживання, були предметом оцінки слідчого судді, яким він надав критичну оцінку, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки наявність постійного місця проживання з матір`ю не є достатньою обставиною, яка б нівелювала існуючі у кримінальному провадженні ризики та забезпечувала належну поведінку підозрюваного.

Інших обставин, які б вказували на необгрунтованість обраного слідчим суддею запобіжного заходу, апелянтом не наведено.

Доказів неможливості утримання ОСОБА_7 в умовах СІЗО матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, врахувавши обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, дійшов висновку про визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у межах розміру, передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме у 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який є наближеним до мінімального. На переконання колегї суддів, визначений розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у випадку внесення застави.

Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора про необхідність призначення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, колегія суддів вважає їх безпідставними та не доведеними належними доказами, оскільки за матеріалами кримінального провадження колегією суддів не встановлено, що майновий стан підозрюваного дозволяє йому сплатити заставу в такому розмірі, а отже, визначення застави в розмірі, на якому наполягає апелянт, буде завідомо непомірним тягарем для підозрюваного, що фактично нівелює застосування альтернативного запобіжного заходу.

Тому колегія суддів погоджується з розміром застави, визначеним слідчим суддею, який буде достатньою мірою сприяти виконанню покладених на підозрюваного обов`язків.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді слідчим суддею клопотання щодо обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 та порушення прав останнього, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено.

Дослідивши матеріали клопотання, обговоривши доводи апеляційних скарг, законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, враховуючи особу підозрюваного, який непрацевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту, на якому наполягає захисник, колегією суддів не встановлено.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідним та таким, що буде запобігати наявним у кримінальному провадженні ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Підстав для призначення застави у більшому розмірі, на якому наполягає прокурор в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 23 січня 2026 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення іоскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді