ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 листопада 2025 року в кримінальному провадженні №0000039 від 12.01.2025 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, із середньою освітою, інваліда 3-ої групи, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 листопада 2025 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України і призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покладено на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вирішено долю речових доказів.

ЄУНСС: 726/686/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9

НП: 11-кп/822/48/26 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Згідно вироку районного суду, 12 січня 2025 року, близько 15 год 40 хв, ОСОБА_6 , заздалегідь заготовив предмет для спричинення тілесних ушкоджень у вигляді дерев`яної бити піднявся на третій поверх другого під`їзду в будинку АДРЕСА_2 та вимкнув автоматичний автомат живлення, який здійснював живлення електроенергією жителів квартири АДРЕСА_3 вищевказаного будинку. Внаслідок чого із приміщення квартири АДРЕСА_3 вийшла ОСОБА_10 , з метою з`ясувати причину вимкнення електроенергії. В свою чергу ОСОБА_6 діючи умисно, протиправно, безпричинно, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі правила і норми поведінки у суспільстві, намагаючись самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, виражався лайливими словами відносно ОСОБА_10 та погрожував їй застосуванням вищеописаної бити вимагав, щоб до нього в приміщення під`їзду вийшов її син ОСОБА_7 .

В подальшому на крики, викрики нецензурної лайки та на звуки погроз висловлених ОСОБА_6 із приміщення квартири АДРЕСА_3 вийшов ОСОБА_7 . В свою чергу ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства діючи з особливою зухвалістю, тримаючи в правій руці дерев`яну биту наніс один удар в область скроні ОСОБА_7 , після якого останній вчинив спробу припинити хуліганські дії ОСОБА_6 проте він продовжуючи діяти умисно наніс ще один удар в область скроні ОСОБА_7 , при чому виражався нецензурною лайкою та погрожував вбити останнього ігноруючи неодноразові заклики із боку ОСОБА_10 та ОСОБА_7 щодо припинення вчинення ним хуліганських дій.

Продовжуючи ігнорувати заклики, щодо припинення хуліганських дій ОСОБА_6 скористався своєю фізичної перевагою та наніс ОСОБА_7 ще один удар в область тулуба із лівого його боку, чим своїми діями грубо порушив громадський порядок та спокій жителів будинку розташованого за адресою АДРЕСА_2 та створив реальну загрозу для життя та здоров`я ОСОБА_7 .

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 . ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців навколо лівого ока, в ділянці чола зліва, в ділянці лівої вушної раковини, в ділянці нігтьової фаланги 3-го пальця правої кисті, по передній поверхні грудної клітини справа, підкон`юктивального крововиливу в ділянці лівого очного яблука, які згідно висновку експерта відносять до легких тілесних ушкоджень та тілесні ушкодження у вигляді забійної рани, яка згідно висновку експерта відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 , в якій захисник не оспорює кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеності його вини, однак вважає, що вирок районного суду підлягає зміні у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, через суворість.

Зазначає, що ОСОБА_6 є інвалідом 3 групи, раніше не судимий, має поганий стан здоров`я, просив вибачення у потерпілого.

Вважає, що з урахуванням віку та стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 іспитовий строк у виді 1 року 6 місяців є надмірним.

Просить оскаржуваний вирок змінити, зменшити міру покарання ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, яка виклала суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав наведених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки, апелянт не оспорює доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів керуючись ст.404 КПК України, не наводить доказів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорюються в апеляційній скарзі.

Перевіряючи вирок районного суду в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 щодо суворості призначеного покарання, є необґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання, судом повинні враховуватись ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання у відповідності до вимог ст.ст. 66, 67 КК України.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Районний суд при винесенні вироку, зазначених вимог закону дотримався в повній мірі, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та відсутність обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Зокрема, районний суд врахував, що вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Враховано особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, частково визнав вину, офіційно не працевлаштований, є інвалідом 3 групи, розкаявся у вчиненому, просив вибачення у потерпілого.

На підставі наведених обстави, районний суд вважав за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання за ч.4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованого злочину, при цьому звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком в 1 рік 6 місяців.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки призначене покарання за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України.

У поданій апеляційній скарзі захисник посилається на необхідність зменшення іспитового строку

Згідно ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно ч.3 ст. 75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Згідно ч.4 ст. 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Враховуючи наведене, визначення тривалості іспитового строку, віднесено до дискреційних повноважень суду.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції при застосуванні положень ст.75 КК України прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність визначення іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців, з такими висновками погоджується і колегія суддів.

Апеляційний суд вважає, що визначення такого терміну іспитового строку не свідчить про несправедливість призначеного ОСОБА_6 покарання внаслідок його суворості, а навпаки вказує, що суд урахував усі обставини на які посилається захисник в апеляційній скарзі.

Обставини, про які вказано у апеляційній скарзі захисника, були враховані судом при призначенні ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 296 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, а тому покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування покарання з випробуванням строком в 1 рік 6 місяців, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.

Вирок районного суду щодо ОСОБА_6 є належно мотивованим, обґрунтованим, законним, а тому відсутні правові підстави для його зміни чи скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 листопада 2025 року щодо ОСОБА_6 за ч.4 ст. 296 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

20.01.2026 року

(дата засвідчення копії)