справа № 208/9870/25
провадження № 1-кс/208/4988/25
УХВАЛА

31 грудня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000098 від 21.07.2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Новомиколаївка Запорізької області, громадянки України,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Приблизно у середині липня 2025 року, більш точну дату та час слідством не встановлено, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди для себе за здійснення впливу на військових посадових осіб Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Збройних Сил України, використовуючи особисті дружні стосунки з вказаними особами, враховуючи що у 2018 році ОСОБА_4 обіймала посаду головного спеціаліста командування ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вирішення питань, що стосуються звільнення з військової служби військовослужбовців ЗСУ.

Маючи особисті зв`язки серед посадових осіб Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Збройних Сил України, ОСОБА_4 дізналася про перебування на розгляді у зазначеному управлінні подання на раніше не знайомого військовослужбовця ОСОБА_6 , яке надійшло 11.07.2025 із військової частини НОМЕР_1 , про звільнення його з військової служби на підставі п. 2 ч. 4 пп. г та п. 3 ч. 12 абзацу 13 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини, а саме за необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків, зокрема його матір`ю, яка має інвалідність II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Попередньо отримавши непідтверджену інформацію щодо можливого негативного розгляду подання на військовослужбовця ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_4 , усвідомлюючи можливі негативні наслідки його розгляду, за своєю власною ініціативою, а саме за допомогою мобільного зв`язку сконтактувала із ОСОБА_6 та домовилася з ним про зустріч.

Водночас, користуючись особистими дружніми зв`язками, маючі вплив на вказаних посадових осіб, ОСОБА_4 умисно повідомила ОСОБА_6 , який не був її клієнтом, інформацію про те, що в разі ненадання ним неправомірної вигоди його подання не буде погоджено. При цьому вона зазначила, що має реальну можливість за грошову винагороду в сумі 1500 доларів США вирішити питання з посадовими військовими особами Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ЗСУ, вплинувши на прийняття рішення на користь ОСОБА_6 щодо звільнення його з військової служби.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 17.07.2025 під час телефонної розмови, а також 18.07.2025 під час особистої зустрічі з ОСОБА_6 , запевнила його у можливості, за грошову винагороду, здійснити вплив на військових посадових осіб Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Збройних Сил України з метою позитивного вирішення питання щодо його звільнення з військової служби.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 висунула ОСОБА_6 вимогу про передачу їй неправомірної вигоди в розмірі 1500 доларів США, погрожуючи у разі відмови негативним вирішенням питання про його звільнення.

Натомість ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_4 , 21.07.2025 звернувся до працівників правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим з цього моменту він діяв під контролем правоохоронних органів з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 , спрямованої на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, що супроводжувалося вимаганням такої вигоди.

У зв`язку з цим ОСОБА_6 погодився на висунуту вимогу та з метою фіксації злочинних дій повідомленої особи погодився передати неправомірну вигоду в сумі 1500 доларів США за позитивне вирішення питання щодо його звільнення з військової служби.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, 22.07.2025 ОСОБА_4 надала ОСОБА_6 вказівку про передачу їй грошових коштів у вказаній сумі.

Так, 29.07.2025, у період часу з 15 год. 13 хв. до 15 год. 59 хв., перебуваючи в службовому кабінеті за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_4 одержала грошові кошти у сумі 1200 доларів США від ОСОБА_6 , як першу частину неправомірної вигоди за здійснення впливу на посадових військових осіб Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ЗСУ з метою позитивного вирішення питання про його звільнення з військової служби.

У подальшому, 30.07.2025, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою доведення до завершення реалізації свого протиправного наміру, що полягав у вимаганні та одержанні неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, знову зв`язалася з ОСОБА_6 .

В ході особистого спілкування ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_6 про підготовлений наказ про звільнення його з військової служби, вказавши конкретну дату та номер відповідного документа. Тим самим продемонструвала свою обізнаність щодо перебігу службової процедури, з якою пов`язана її раніше надана обіцянка здійснити вплив на посадових військових осіб Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Збройних Сил України.

Після цього ОСОБА_4 висунула вимогу передати їй другу частину неправомірної вигоди, попередньо обумовленої в сумі 1500 доларів США, а саме грошові кошти в розмірі 300 доларів США, як плату за прийняття позитивного рішення щодо звільнення ОСОБА_6 з військової служби.

Надалі, 04.08.2025 у період часу з 11 год. 59 хв. по 12 год. 33 хв., перебуваючи в службовому кабінеті за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 одержала грошові кошти у сумі 300 доларів США від ОСОБА_6 , як другу частину неправомірної вигоди за здійснення впливу на посадових військових осіб Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ЗСУ з метою позитивного вирішення питання про його звільнення з військової служби, які цього ж дня були вилучені у ОСОБА_4 під час проведення обшуку.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 369-2 КК України.

03.11.2025 стосовно ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Кам`янського, Дніпропетровської області було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 22 год.00 хв. до 05 год.00 хв. на два місяці та застосовано наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_6 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій закордонний паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Так, 25.12.2025 слідчим за дорученням прокурора повідомлено підозрювану та його захисника про надання доступу до матеріалів кримінального провадження № 0000098 від 21.07.2025, які є в його розпорядженні, а також до речових доказів.

Матеріали досудового розслідування складаються з двох томів, матеріальних носіїв інформації до слідчих та процесуальних дій, а також речових доказів.

Процес ознайомлення стороною захисту з матеріалами, до яких надано доступ може затягнутися та унеможливить спрямування обвинувального акту до суду до моменту закінчення строку дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу.

Таким чином, доцільність подальшого застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту є актуальною і виправданою, а доцільним строком продовження строку дії запобіжного заходу слід визначити 1 (один) місяць з дня винесення відповідної ухвали.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначив, що підставами продовження запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів і наявність ризиків передбачених п.п.1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, які у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п.п.1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними. З урахування наведеного, прокурор вважає, що інший запобіжний захід, окрім домашнього арешту, не здатний забезпечити виконання підозрюваною своїх обов`язків.

Підозрювана ОСОБА_4 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора і просила обрати їй більш м`який запобіжний захід, оскільки наразі досудове розслідування фактично завершене і вона здійснює ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Крім того, вказаний запобіжний захід вже тривалий час застосовується до неї і жодних порушень нею не здійснювалося.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваної та дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ч.2 ст.177 КПК України встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , і яка підтверджується зібраними під час досудового розслідування наступними доказами:

- заявою ОСОБА_6 від 21.07.2025;

- матеріалами ІНФОРМАЦІЯ_4 від 21.07.2025;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_6 ;

- протоколами оглядів документів та телефону від 22.07.2025, 29.07.2025, 30.07.2025 за участю свідка ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду та вручення грошових коштів ОСОБА_6 від 29.07.2025 та 04.08.2025;

- речовими доказами - вилученими у ОСОБА_4 під час проведення обшуку заздалегідь ідентифікованими грошовими коштами в сумі 300 доларів США;

- розсекреченими матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових);

- висновком проведеної в ході досудового розслідування судової експертизи відео-звукозапису;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної обґрунтованої підозри передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_4 підозра є достатньою та обґрунтованою на цій стадії кримінального провадження виключно для цілей продовження запобіжного заходу.

На думку слідчого судді, ризиками, визначеними ст.177 КПК України та доведеними прокурором у даному кримінальному провадженню є:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Тобто у випадку визнання судом ОСОБА_4 винною у вчиненні цього злочину до неї може бути застосовано покарання у вигляді позбавлення волі.

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, підтверджується тим, що ОСОБА_4 , може спробувати переконати свідка ОСОБА_6 та інших, домовитись або залякати свідків з метою надання ними неправдивих свідчень, або відмови їх надати безпосередньо суду.

Аналізуючи доводи прокурора щодо неможливості застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає їх неспроможними, оскільки вважає, що застосування саме такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання зможе запобігти вищевказаним ризикам та не матиме наслідком перешкоджання встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, зважаючи на тяжкість інкримінованого їй кримінального правопорушення, особу підозрюваної, яка має доволі міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, стадію кримінального провадження та тривалість застосування до неї такого запобіжного заходу як домашній арешт.

Таким чином, слідчий суддя вважає за можливе відмовити у задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися за межі Дніпропетровської області України без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідком ОСОБА_6 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Керуючись ст.ст.176-179, 181, 193, 196, 199 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши її прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

Покласти на підставі ч.5 ст.194 КПК України на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не відлучатися за межі Дніпропетровської області України без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідком ОСОБА_6 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії ухвали про особисте зобов`язання та покладення обов`язків встановити до 31.01.2026 року включно.

В разі невиконання покладених на підозрювану обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду підозрюваним, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 08:30 год. 05.01.2026 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1