Справа № 503/1464/25
Провадження № 1-кп/503/115/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

проводячи підготовче судове засідання в залі суду у м. Кодима в судовому провадженні за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000257 від 15.07.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шкарбинка Любашівського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою технічною освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358 ч.3, 358 ч.4 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5 ,

встановив:

До Кодимського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358 ч.3, 358 ч.4 КК України, з угодою про визнання винуватості.

Формулювання обвинувачення:

Епізод №1

На початку травня 2024 року, точний день, та час досудовим слідством не встановлено, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на підроблення та використання завідомо підробленого офіційного документу, а саме посвідчення тракториста-машиніста із відкритими категоріями «А1, А2, В1, В2, В3, С, D1, D2,E1, E2, F1, F2, G1, G2».

В подальшому, у вказаний вище період часу, ОСОБА_3 перебуваючи у м. Кодима, Подільського району, Одеської області, реалізовуючи свій попередній злочинний умисел, спрямований на підроблення та використання завідомо підробленого вищезазначеного офіційного документу, діючи умисно, з метою отримання посвідчення водія відповідної категорії, не склавши при цьому іспити щодо теоретичної частини правил дорожнього руху та практичних навиків водіння, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, через всесвітню мережу Інтернет, а саме знайшов оголошення про виготовлення посвідчення тракториста-машиніста необхідних категорій.

Після цього, на початку травня 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, ОСОБА_3 , усвідомлюючи даний факт та фактичну неможливість здійснення керування транспортним засобом відповідної категорії, перебуваючи у м. Кодима, Подільського району, Одеської області, достовірно знаючи, що посвідчення тракториста-машиніста є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, порядок видачі яких, а також форма та реквізити передбачений Положенням про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.1994 № 217 (далі за тексом - Положення), в порушення вимог п. 2 Положення, згідно якого до керування машинами допускаються особи, які мають посвідчення тракториста-машиніста на право керування машинами відповідних категорій, вирішив підробити за попередньою змовою із невстановленою слідством особою посвідчення тракториста-машиніста та використовувати вказаний вище офіційний документ для уникнення, таким чином, можливої адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із порушенням Правил дорожнього руху, передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто у вказаний вище період часу у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на придбання та підроблення за попередньою змовою групою осіб офіційного документа, а саме посвідчення тракториста-машиніста, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, що посвідчує особу та її спеціальний статус та підтверджує і надає право його власнику на керування транспортними засобами, відповідно до вимог Положення, з метою подальшого використання завідомо підробленого офіційного документа (посвідчення) для отримання права керування транспортними засобами відповідної категорії.

Тоді ж, на початку травня 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, ОСОБА_3 реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на придбання та підроблення за попередньою змовою групою осіб офіційного документа, а саме посвідчення тракториста-машиніста відповідної категорії, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, та надає право, з метою його подальшого використання, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, маючи намір на підроблення та придбання підробленого посвідчення водія, за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, в ході спілкування із нею через месенджер «TELEGRAM», домовився про умови виготовлення підробленого посвідчення, після чого, надіслав своє фото, анкетні дані, ксерокопії необхідних документів, зразок власного підпису на аркуші паперу за допомогою особистих повідомлень в месенджері «TELEGRAM», та в подальшому через поштове відправлення ТОВ «Нова Пошта» отримав вказаний підробний документ на своє ім`я та розрахувався за документ накладеним платежем касиру, в сумі 10000 гривень для перерахування невстановленій слідством особі, за виготовлення підробленого документа - посвідчення тракториста-машиністаа саме: посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 на його ім`я та почав зберігати при собі.

Таким чином, ОСОБА_3 надав можливість невстановленій слідством особі виготовити підроблений офіційний документ - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 .

В подальшому, невстановлена слідством особа, у невстановлений слідством час та місці, виготовила (підробила) офіційний документ - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , внесла в нього анкетні дані та фотокартку ОСОБА_3 , тим самим внесла відомості про право останнього керувати транспортними засобами відповідної категорії.

В подальшому, ОСОБА_3 усвідомлюючи той факт, що він не має фактичного права керувати транспортними засобами відповідної категорії, користувався ним і керував за завідомо підробленим документом, а саме посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , не зважаючи на неможливість керування транспортними засобами та відсутність належного на те права, а саме фактичну відсутність посвідчення тракториста-машиніста відповідної категорії.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України, тобто у підробленні посвідчення, з метою його використання, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Епізод №2

15.07.2025 близько 13:00 години, ОСОБА_3 керуючи комбайном марки «CLASSLEXION 580» зреєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 по вул. Соборній, в м. Кодима, Кодимської ТГ, Подільського району, Одеської області, на вимогу співробітників СРПП відділу поліцейськоїдіяльності №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області пред`явити документи, що посвідчують особу та право керування транспортним засобом, достовірно знаючи, що посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 10.11.2017 є підробленим, так як він не проходив навчання на відкриття категорій « А1, А2, В1, В2, В3, С, D1, D2,E1, E2, F1, F2, G1, G2», та не отримував право керування транспортними засобами зазначених категорій, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою використання завідомо підробленого документа, пред`явив вищезазначене посвідчення тракториста-машиністасерії НОМЕР_1 на право керування тракторами і самохідними машинами категорій « А1, А2, В1, В2, В3, С, D1, D2,E1, E2, F1, F2, G1, G2», нібито видане на його ім`я, ГУ Держпродспоживслужбою в Чернігівській області 10.11.2017, тим самим, використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

29.08.2025 року у приміщенні Подільської окружної прокуратури, що розташована за адресою: Одеська область, Подільський район, Кодимська ТГ, м. Кодима, площа Перемоги, 1 між прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним (на той час) ОСОБА_3 , у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до положень пункту 2 ч.1 ст. 468 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_4 та підозрюваний (наразі вже обвинувачений) ОСОБА_3 дійшли згоди (зміст угод) щодо:

- формулювання обвинувачення: ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, згідно формулювання наведеного вище;

- правових кваліфікацій, які передбачають кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , а саме:

за епізодом №1 за ч.3 ст. 358 КК України, як підроблення посвідчення, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

за епізодом №2 за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа;

- визначення узгодженої сторонами міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинення вище зазначених кримінальних правопорушень шляхом призначення йому покарання: за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України, у виді обмеження волі на строк 2 роки; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 рік і 6 місяців.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням із визначенням судом тривалості іспитового строку та обов`язків, які передбачені ст. 76 КК України і покладаються на ОСОБА_3 ;

- наслідків укладення та затвердження угод про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які в свою чергу обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, а саме для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394, 424 КПК України; підстави та порядок оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст. 394 КПК України та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст. 424 КПК України; для підозрюваного чи обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

- наслідків невиконання угод за якими обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди; у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку; умисне невиконання угоди є підставою для притягнення їх до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні підтвердив свою згоду на затвердження укладеної з ним угоди про визнання винуватості та погодився на призначення йому міри покарання щодо якої ним було досягнуто згоди з прокурором. Крім того, відзначив, що тиску на нього або примушування до визнання своєї вини до нього не застосовувалось і укладення угоди є проявом його вільної волі. На уточнююче запитання суду повідомив, що не має інвалідності.

Вирішуючи питання про можливість затвердження вище наведеної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з пункту 1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до пункту 2 ч.1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно положень ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків та злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом з`ясовано, що кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнає себе винним та щодо правових кваліфікацій яких сторонами угоди досягнуто згоди, згідно положень ст. 12 КК України, є нетяжким злочином та проступком, а сам обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, міру узгодженого з ним покарання, а також наслідки, які настануть для нього у разі затвердження угоди судом.

Внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним, шкода завдана державним і суспільним інтересам.

Суд у підготовчому судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правові кваліфікації кримінальних правопорушень правильні, умови угоди відповідають інтересам суспільства щодо забезпечення швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, при цьому вона не порушує права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, а також наявні самі фактичні підстави для визнання винуватості.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку про можливість затвердження укладеної угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої її сторонами міри покарання в межах санкцій, передбачених ч.3 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України, із застосуванням положень ч.1 ст. 70 КК України і пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого та зазначені у змісті обвинувального акту, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, у змісті обвинувального акту не зазначені та судом не встановлені.

Відповідно до наявних у суду відомостей обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, не працевлаштований, але виконує роботи за цивільно-правовою угодою, у лікарів психіатра і нарколога на обліку не перебуває; раніше в силу ст. 89 КК України не судимий.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід до обвинуваченого під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувався, а до набрання вироком законної сили суд не вбачає ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та як наслідок необхідності в обранні запобіжного заходу до обвинуваченого з огляду на обставини, передбачені ст. 178 КПК України, поведінку обвинуваченого пов`язану із виконанням ним процесуальних обов`язків під час судового провадження та звільнення останнього від відбування покарання у виді обмеження волі.

Арешт із заборонами власнику майна та третім особам користуватися та розпоряджатися майном, яке як предмет кримінального правопорушення є речовим доказом посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 10.11.2017, накладений ухвалою слідчого судді Подільського міськрайонного суду Одеської області від 17.07.2025 року у справі № 505/2292/25, згідно положень ч.4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.

Речовий доказ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , в якому зазначені не відповідаючи дійсності відомості про його видачу 10.11.2017 ГУ Держпродспоживслужбою в Чернігівській області 10.11.2017 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке, запаковано до сейф пакету WAR 1166431 та є предметом кримінального правопорушення, має значення для кримінального провадження та зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, що зберігається у матеріалах кримінального провадження досудового розслідування у формі дізнання, згідно положень пункту 7 ч.9 ст. 100 КПК України, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати в сумі 4240,80 грн, пов`язані із проведенням судово-технічної експертизи документів, згідно положень ст. 118, 124 ч.2, 126 ч.1 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 314, 369, 370-374, 469, 472-475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 29 серпня 2025 року між прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , у приміщенні Подільської окружної прокуратури, що розташована за адресою: Одеська область, Подільський район, Кодимська ТГ, м. Кодима, площа Перемоги, 1.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358 ч.3, 358 ч.4 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання, а саме:

за ч.3 ст. 358 КК України, у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

за ч.4 ст. 358 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік і 2 (два) місяці не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього, у відповідності до ст. 76 КК України, обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт майна із заборонами власнику майна та третім особам користуватися та розпоряджатися ним, що був накладений ухвалою слідчого судді Подільського міськрайонного суду Одеської області від 17.07.2025 року у справі № 505/2292/25, а саме на посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 10.11.2017, яке запаковано до сейф пакету WAR 1166431.

Речовий доказ, а саме підробне посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 10.11.2017, яке запаковано до сейф пакету WAR 1166431, залишити в матеріалах кримінального провадження (дізнання) протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово-технічної експертизи документів, в сумі 4240,80 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, а саме:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з таких підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з таких підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1