Справа № 464/2149/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/6/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Сихівського районного суду м.Львова від 26 листопада 2025 року щодо ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

встановила:

Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 26 листопада 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.1 ст.357, ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України та призначено йому покарання: за ч.1 ст.309 КК України у виді 3 років обмеження волі; за ч.1 ст.357 КК України у виді 2 років обмеження волі; за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі; за ч.4 ст.186 КК України у виді 7 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 12.05.2025 з врахуванням правил ст.72 КК України, та остаточно призначено покарання ОСОБА_7 7 років 2 місяці позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 21.08.2025.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено у виді тримання під вартою.

Цивільний позов ТзОВ ТВК «Львівхолод» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ТзОВ ТВК «Львівхолод» 3806, 66 грн. матеріальної шкоди.

Вирішено питання про речові докази, арешт майна та процесуальні витрати.

За вироком суду ОСОБА_7 19.03.2025 близько 10.30 год., проходячи парком ОСОБА_10 ІІ у м. Львові, навпроти будинку №1, що по вул. Освицькій, знайшов на землі біля дерева згорток обмотаний ізоляційною стрічкою синього кольору, розгорнувши який виявив зіп пакет і зіп пакеті із кристалічною речовиною білого кольору та усвідомлюючи, щоце психотропна речовина «PVP», обіг якої заборонено ,у нього виник умисел на незаконне придбання та зберігання без мети збуту даної психотропної речовини. У зв`язку із чим, ОСОБА_7 , діючи умисно, в порушення вимог чинного законодавства, яке регулює обіг наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, незаконно придбав (привласнив знайдене-зіп-пакет в зіп пакеті з кристалічною речовиною білого кольору) з метою власного вживання, який поклав собі у ліву кишеню куртки та зберігав її при собі без мети збуту.

В подальшому, 19.03.2025 близько 12.20 год. ОСОБА_7 проходячи неподалік будинку №72 по пр.Червоної Калини у м.Львові, незаконно зберігаючи при собі раніше знайдену (придбану) ним психотропну речовину, був зупинений працівниками Національної поліції України, де в останнього виявлено та в подальшому в ході огляду місця події вилучено зіп-пакет в зіп пакеті із кристалічною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експерта містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», масою 0,8708 грам, яку він незаконно зберігав при собі без мети збуту.

Крім того, ОСОБА_7 18.04.2025 близько 23.00 год., перебуваючи неподалік магазину «Рукавичка», що по пр. Червоної Калини, 36 у м.Львові знайшов банківську картку АТ КБ «Приватбанк» до якої прив`язаний банківський рахунок НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_11 , після чого, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, розуміючи, що вказана банківська картка за сукупністю норм ст.1 Закону України «Про інформацію», п.1, п.3 ст.36 Закону України «Про платіжні послуги», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та примітки до ст. 358 Кримінального Кодексу України є офіційним документом, оскільки перебуває в офіційному обігу, має необхідні реквізити установи банку АТ КБ «Приватбанку» і містить інформацію, яка засвідчує факти, котрі мають юридичне значення, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою подальшого незаконного використання, шляхом зняття з вказаної картки грошових коштів, привласнив знайдену ним банківську картку АТ КБ «Приватбанк» до якої прив`язаний банківський рахунок НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 .

Крім того, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, утримуючи раніше привласнену банківську картку АТ КБ «Приватбанк» з рахунком НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_11 , на якій знаходились грошові кошти потерпілої, без її відома та дозволу, достовірно знаючи, що кошти на вказаній банківській картці йому неналежать та що на ній встановлений безконтактний розрахунок, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, в період часу з 23.31год. 18.04.2025 по 23.25 год. 19.04.2025 таємно викрав із вказаної картки грошові кошти на загальну суму 10886 грн. 53 коп., шляхом зняття готівки за наступних обставин.

Так, 18.04.2025 в період часу з 23.31 год. по 23.34 год. ОСОБА_7 викрав із вказаної картки грошові кошти на загальну суму 455 грн., шляхом покупки товару у магазині «Напої та тютюн», що за адресою: м.Львів, пр. Ч.Калини, 36.

18.04.2025 в період часу з 23.40 год. по 23.41 год. ОСОБА_7 викрав із вказаної картки грошові кошти на загальну суму 1809 грн., шляхом покупки товару у відділенні №90 заправної станції «ОККО», що за адресою: м.Львів, пр. Ч.Калини, 34А.

18.04.2025 о 23.48 год. ОСОБА_7 викрав із вказаної картки грошові кошти на загальну суму 303,90 грн., шляхом покупки товару у відділенні заправної станції «Укрнафта», що за адресою: м.Львів, вул.Хуторівка, 59.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, на таємне викрадення грошових коштів з карткового рахунку, який не належить йому, 19.04.2025 в період часу з 03.54 год. по 04.11 год. таємно викрав із вказаної картки грошові кошти на загальну суму 5921,50 грн., шляхом покупки товару у відділенні №63 заправної станції «ОККО», що за адресою: м.Львів, пр. Ч.Калини, 35А.

19.04.2025 о 04.34 год. ОСОБА_7 таємно викрав із вказаної картки грошові кошти на загальну суму 835,70 грн., шляхом покупки товару у аптеці «Біомед», що за адресою: м.Львів, пр. Ч.Калини, 59.

19.04.2025 о 06.41 год. ОСОБА_7 таємно викрав із вказаної картки грошові кошти на загальну суму 430 грн., шляхом покупки товару у відділенні №65 заправної станції «ОККО», що за адресою: м.Львів, вул. Зелена, 283.

19.04.2025 о 06.50 год. ОСОБА_7 таємно викрав із вказаної картки грошові кошти на загальну суму 104 грн., шляхом покупки товару у магазині «Продукти», що за адресою: м.Львів, вул. Зелена, 311-313.

19.04.2025 о 06.54 год. ОСОБА_7 таємно викрав із вказаної картки грошові кошти на загальну суму 91,50 грн., шляхом покупки товару у магазині «Продукти», що за адресою: м.Львів, вул. Зелена, 325.

19.04.2025 в період часу з 09.06 год. по 09.07 год. ОСОБА_7 таємно викрав із вказаної картки грошові кошти на загальну суму 266,95 грн., шляхом покупки товару у магазині «Близенько», що за адресою: м.Львів, вул. Кульпарківська, 118.

19.04.2025 в період часу з 18.20 год. по 18.21 год. ОСОБА_7 таємно викрав із вказаної картки грошові кошти на загальну суму 349,98 грн., шляхом покупки товару у магазині «Сім 23», що за адресою: м.Львів, вул. Сихівська, 5.

19.04.2025 о 23.25 год. ОСОБА_7 таємно викрав із вказаної картки грошові кошти на загальну суму 419 грн., шляхом покупки товару у відділенні заправної станції «Укрнафта», що за адресою: м.Львів, вул. Хуторівка, 59.

Своїми протиправними діями, ОСОБА_7 заподіяв матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_11 на загальну суму 10886,53грн.

Крім того, ОСОБА_7 27.02.2025 близько 13.37 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка», за адресою : м.Львів, вул. Сихівська, 18, що належить ТзОВ ТВК «Львівхолод», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи повторно та в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгівельного прилавку майно, яке належить ТзОВ ТВК «Львівхолод», а саме: шоколад молочний торгової марки «Рошен» серії «LACMI» вагою 90 г., у кількості 13 шт., вартістю 56,96 грн. без ПДВ кожна, шоколад молочний торгової марки «Мілка» смак арахіс карамель вагою 276г., у кількості 2 шт., вартістю 186,60 грн. без ПДВ кожна, шоколад молочний білий тришаровий торгової марки «Мілка» серії « TRIOLADE» вагою 280 г., у кількості 2 шт., вартістю 209,16 грн. без ПДВ кожна, шоколад молочний торгової марки «Рошен» серії «LACMI» зі смаком полунична панакота вагою 90 г., у кількості 6 шт., вартістю 56,96 грн. без ПДВ кожна, шоколад молочний торгової марки «Мілка» серії «NUSSINI» зі смаком фундук подріблений паста вагою 270 г., у кількості 1 шт., вартістю 186,60 грн. без ПДВ, кава мелена торгової марки «Якобз» серії «KRONUNG», вагою 500г., у кількості 1 шт.. вартістю 374,10грн., кава мелена торгової марки «Якобз» серії «KRAFTIG», вагою 500 г., у кількості 1 шт., вартістю 358, 86 грн., загальною вартістю товару на суму 3116,54 грн. без ПДВ, яке заховав собі у поліетиленовий пакет білого кольору та вийшов із приміщення вказаного магазину, та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_7 , заподіяв ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду на загальну суму 3116,54 грн.

Крім того, ОСОБА_7 , 21.08.2025 близько 13.55 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка», за адресою: м.Львів, вул. Сихівська, 18, що належить ТзОВ ТВК «Львівхолод», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи повторно та в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгівельного прилавку майно, яке належить ТзОВ ТВК «Львівхолод», а саме: шоколад молочний торгової марки «Рошен» серії «LACMI» смаком арахіс карамель вагою 295 г., у кількості 3 шт., вартістю 164,52 грн. без ПДВ кожна, шоколад молочний торгової марки «Міленіум» серії «VERYPERI» смаком печиво арахіс вагою 270 г., у кількості 1 шт., вартістю 98,28 грн. без ПДВ, шоколад молочний торгової марки «Міленіум» серії «VERYPERI» смаком цілий арахіс вагою 285г., у кількості 1 шт., вартістю 98,28грн. без ПДВ, загальною вартістю викраденого товару на суму 690,12 грн. без ПДВ, яке заховав собі у поліетиленовий пакет білого кольору та направився до виходу із приміщення вказаного магазину.

В подальшому, ОСОБА_7 будучи викритим керуючою магазину «Рукавичка» - ОСОБА_12 , розуміючи, що його дії виявлені та бажаючи досягти своєї протиправної мети, продовжуючи свої злочинні дії, які переросли з таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у відкрите викрадення чужого майна (грабіж), не реагуючи на вимогу ОСОБА_12 зупинитись та повернути викрадене, з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду на загальну суму 690,12 грн.

На вказаний вирок суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити оскаржуваний вирок у чистині призначеного обвинуваченому покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 3 років обмеження волі; за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з врахуванням ст. 72 КК України, шляхом часткового складання покарань призначених за цим вироком та вироком Сихівського районного суду м. Львова від 12.05.2025 остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць

За ч. 4 ст. 186 КК України призначити ОСОБА_7 покарання у виді 7 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 12.05.2025 та остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді 7 років 2 місяців позбавлення волі.

На підтримку своїх апеляційних вимог прокурор покликається, що місцевий суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання, не дотримався вимог ч.4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, роз`яснень Пленуму Верховного суду України та практики Верховного Суду, та не вирішив питання призначення обвинуваченому покарання і на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, тобто не застосував закон, який підлягає застосуванню, що вплинуло на правильність визначення покарання.

Вказує, що призначаючи остаточне покарання ОСОБА_7 , суд застосував лише положення ст. 71 КК України, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 12.05.2025, мотивуючи це тим, що один із злочинів ОСОБА_7 вчинено 21.08.2025, тобто після ухвалення даного вироку від 12.05.2025.

Разом з тим, згідно мотивувальної частини оскаржуваного вироку ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, які було скоєно обвинуваченим до ухвалення щодо нього вироку від 12.05.2025, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, скоєного ним після ухвалення щодо нього вироку від 12.05.2025

При апеляційному розгляді справи прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, з наведених у ній мотивів, навівши у судовому засіданні аналогічні доводи, та просив таку задоволити.

Захисник не заперечив апеляційні вимоги прокурора.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст.357, ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, за встановлених судом першої інстанції обставин, кваліфікація його дій, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, з урахуванням вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Також в апеляційному порядку не оскаржується вид та розмір призначеного ОСОБА_7 покарання за вчинені кримінальні правопорушення, а саме: за ч.1 ст.309 КК України у виді 3 років обмеження волі; за ч.1 ст.357 КК України у виді 2 років обмеження волі; за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі; за ч.4 ст.186 КК України у виді 7 років позбавлення волі.

Перевіривши апеляційні доводи прокурора щодо неправильного застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягає застосуванню, зокрема, не вирішення питання про призначення обвинуваченому покарання і на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, колегія суддів визнає такі обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно ч. 4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_7 до ухвалення оскаржуваного вироку від 26.11.2025 був засуджений вироком Сихівського районного суду м. Львова від 12.05.2025 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки, яке не відбув.

Оскаржуваним вироком від 26.11.2025 ОСОБА_7 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, які було скоєно обвинуваченим до ухвалення щодо нього вироку від 12.05.2025 (19.03.2025, 18.04.2025, 19.04.2025, 27.02.2025), та за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке було скоєно ним після ухвалення щодо нього вироку від 12.05.2025 (21.08.2025).

Суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_7 винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень та призначивши йому окремо за кожне покарання, визначив обвинуваченому покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, та остаточне покарання визначив на підставі ч.1 ст.71 КК України, тобто за сукупністю вироків.

Однак, колегія суддів погоджується з апеляційними доводами прокурора, що у даному випадку місцевий суд при призначенні обвинуваченому покарання не застосував закон, який підлягав застосуванню, а саме не вирішення питання про призначення ОСОБА_7 покарання і на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Так, згідно роз`яснень, які містяться у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», передбачено, що коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70 КК України, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Аналогічна позиція, викладена і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 25.06.2018 у справі 511/37/16-к.

Отже, ухвалюючи оскаржуваний вирок від 26.11.2025 щодо ОСОБА_7 суд першої інстанції, визнавши обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінальний правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України, спочатку повинен був призначити йому покарання за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, потім на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити йому покарання за сукупністю даних кримінальних правопорушень та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з врахуванням ст. 72 КК України, призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень з урахуванням вироку Сихівського районного суду м. Львова від 12.05.2025.

Після чого, обвинуваченому ОСОБА_7 слід було призначити покарання за ч. 4 ст. 186 КК України і остаточне покарання йому визначити на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків.

Водночас, згідно оскаржуваного вироку суд не вирішив питання про призначення обвинуваченому покарання і на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.2 ч. 1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Як передбачено п.4 ч. 1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок, зокрема, в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Враховуючи встановлене під час апеляційного розгляду, з огляду на обґрунтованість апеляційних доводів прокурора, колегія суддів вважає, що вирок Сихівського районного суду м. Львова від 26.11.2025 щодо ОСОБА_7 слід змінити у частині призначеного обвинуваченому покарання, призначивши йому покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, за алгоритмом наведеним вище, що не тягне за собою погіршення становища обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 26 листопада 2025 року щодо ОСОБА_7 у частині призначеного покарання змінити.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі;

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з врахуванням ст. 72 КК України, шляхом часткового складання покарань призначених за цим вироком та вироком Сихівського районного суду м. Львова від 12.05.2025, призначити ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

За ч. 4 ст. 186 КК України призначити ОСОБА_7 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 12.05.2025 та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 7 (семи) років та 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 21.08.2025.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою, в цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: