29 січня 2026 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ),
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_8 ,
Від Військової частини НОМЕР_1 в особі т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 надійшло клопотання про скасування арешту майна, вилученого 19.06.2025 за місцем тимчасового перебування військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме з 5 предметів, схожих на пістолети HK VP9 з магазинами та 17 набоями до кожного, які постановою слідчого від 19.06.2025 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 24.06.2025 у справі № 335/6047/25 на вказане майно накладено арешт. Разом із тим, вказане майно є власністю ВЧ НОМЕР_1 та було видане в розпорядження військовослужбовців, які тимчасово проживали за вказаною адресою, задля виконання поставлених їм бойових завдань, не були знаряддям вчинення злочину та не мають відношення до даного кримінального провадження. Наразі досудове розслідування закінчено, обвинувальний акт скеровано до суду, триває розгляд справи. Тобто слідчим вчинено всі слідчі дії, зокрема, щодо арештованого майна. Таким чином, вважає, що потреба у подальшому арешті майна відпала, а тому просив вказаний арешт скасувати та зобов`язати прокурора, що підтримує обвинувачення, негайно повернути вилучене в ході обшуку майно військової частини НОМЕР_1 , як власнику майна.
У судове засідання представник власника майна не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв про відкладення судового засідання від нього не надходило. З урахуванням викладеного, думки інших учасників справи, суд вважав за можливе розглянути клопотання за відсутності представника власника майна.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання про скасування арешту майна заперечував, оскільки клопотання є передчасним. Судом не досліджувались відповідні докази, висновки експертиз щодо цього майна, а тому питання про скасування з цього майна арешту може бути вирішене лише після їх дослідження.
Обвинувачений ОСОБА_5 ( ОСОБА_9 ), його захисник, потерпіла у судовому засіданні проти задоволення клопотання про скасування арешту майна не заперечували.
Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи в межах вирішуваного питання, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 24.06.2025 у справі № 335/6047/25 накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку, проведеного 19.06.2025 за місцем тимчасового перебування військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме з 5 предметів, схожих на пістолети HK VP9 з магазинами та 17 набоями до кожного, які постановою слідчого від 19.06.2025 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Інформації щодо оскарження вказаної ухвали слідчого судді в апеляційному порядку суду не надано.
Суд зазначає, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
При вирішенні клопотання про скасування арешту майна, суд враховує підстави для арешту майна, зокрема те, що арешт накладався з метою збереження речових доказів, оскільки дані предмети можуть містити обставини, що мають доказове значення у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як зазначено у клопотанні про скасування арешту, вилучені предмети визнані речовими доказами за постановою слідчого від 19.06.2025. Отже, арешт було накладено слідчим суддею обґрунтовано.
У той же час, заявником клопотання не надано суду доказів, які б спростовували обставини, що стали підставою для накладення арешту.
На переконання суду, скасування арешту майна та його подальше повернення власнику може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема, до знищення чи спотворення речових доказів у провадженні.
Оцінка доводам заявника про те, що у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, може бути надана судом лише після дослідження відповідних письмових матеріалів кримінального провадження.
Отже, наразі потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту спірного майна не відпала.
Крім того, згідно з положеннями ч. 4 ст. 374 КПК України рішення щодо речових доказів приймається судом під час ухвалення вироку.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відсутність на даний час законних підстав для скасування арешту майна, з огляду на що клопотання Військової частини НОМЕР_1 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 98, 100, 170, 174 КПК України, суд
Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 29 січня 2026 року.

Повний текст ухвали оголошено 02 лютого 2026 року об 11:45 год.

Суддя ОСОБА_1