Номер провадження 1-кп/205/207/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про продовження запобіжного заходу

23 січня 2026 року місто Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні, в місті Дніпро клопотання прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.4 КК України.

Під час проведення судового засідання прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. В обґрунтування заявленого клопотання посилається на ті обставини, що ризики, які були підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, відносно ОСОБА_4 не зникли, а інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим своїх зобов`язань, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. Також ще не всі свідки допитані. Існує ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни ними показань чи надання ними неправдивих показань. Одночасно прокурор зазначила, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик обґрунтовуються тим, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 186 КК України, в короткий термін після звільнення від відбування покарання за попереднім вироком. Також враховуючи тяжкість можливого покарання обвинувачений може прийняти міри щодо переховування від суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 не погоджується з клопотанням прокурора, просить суд змінити йому запобіжний захід на більш м`який у виді домашнього арешту, або визначити розмір застави.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 вважає клопотання не обґрунтованим. Ризики зазначені в клопотанні нічим не підтверджені. Вважає що більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе забезпечити правослухняну поведінку його підзахисного.

Суд, заслухавши думки учасників судового засідання, приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2024 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, строком до 15 січня 2025 року, який в подальшому неодноразово було продовжено в останнє ухвалою суду від 26 листопада 2025 року. Строк дії ухвали до 24 січня 2026 року.

Розгляд кримінального провадження до спливу зазначеного часу не надається можливим.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань, суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування .

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини визначені в зазначеній статті.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до змісту ч.3 ст.199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так, відповідно до ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Вирішуючи клопотання, суд враховує що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. Будучи раніше неодноразово судимим за злочини проти власності, в останнє 25 травня 2023 року, знов обвинувачується у вчиненні тяжкого корисного кримінального правопорушення. Постійного місця проживання та роботи не має, всі свідки ще не допитані.

Таким чином, суд приходить до переконання, що обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлюючи можливість отримання покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від суду. Також суд враховує ті обставини, що наявність у ОСОБА_4 цивільної дружини ОСОБА_6 , не стала вагомим чинником який здатен утримати обвинуваченого від вчинення кримінального правопорушення.

Вказане свідчить про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду. Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, оскільки прокурор довів наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшились та у сукупності з іншими встановленими обставинами виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за можливе продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням строку, відповідно до вимог ст. 197 ч.1 КПК України у межах шістдесяти днів.

Розглядаючи питання щодо можливості визначення розміру застави, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, визначення розміру застави це дискреція суду.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, із застосування насильства що є небезпечним для життя та здоров`я людини.

Кримінальна справа знаходиться в провадженні суду з 27 листопада 2024 року.

Враховуючи тяжкість пред`явленого обвинувачення, об`єми кримінального провадження, кількість обвинувачених, також враховуючи воєнний стан в державі, у світлі положень ст. 28 КПК України, з урахуванням специфіки даної категорії справи, воно є вочевидь складним, що в свою чергу тягне за собою необхідність дослідження багатьох доказів, на що може бути витрачений значний час.

На момент розгляду зазначеного клопотання в судовому засіданні відносно ОСОБА_4 продовжує діяти запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Загальний строк тримання ОСОБА_4 під вартою 1 рік 2 місяці, що враховуючи складність кримінального на думку суду не перевищує розумні строки.

Водночас, враховуючи ризики які зі спливом часу зменшують наявність суспільно небезпечних наслідків, суд вважає за можливе визначити розмір застави.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини існування.

Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Суд вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, вважає за необхідне визначити розмір застави, що дорівнює 50 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на думку суду, саме цей розмір здатний забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати до прокурора чи суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без письмового дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками та потерпілим за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 131, 177, 183, 199, 331 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000164 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.4 КК України задовольнити частково.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.4 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4» УДПтСУ в Дніпропетровській області строком на шістдесят діб тобто до 23 березня 2026 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначити ОСОБА_4 суму застави у розмірі 166 400 (сто шістдесят шість тисяч чотириста) гривень, що дорівнює 50 прожитковим мінімумам для працездатних осіб.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

В разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

4) не спілкуватися з потерпілими та свідками за даним кримінальним провадженням;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом , у разі внесення застави визначити два місяця з дня внесення застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1