КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/8754/2025 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який з 06 лютого 2020 року обіймає посаду директора КП «Міські дороги» Одеської міської ради, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 367 КК України, у кримінальному провадженні №0001178 від 01 жовтня 2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2025 року клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене з старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурором четвертого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою - задоволено.

Застосовано у кримінальному провадженні №0001178 від 01 жовтня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, до 28 грудня 2025 року.

Взято підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.

Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов?язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначено у межах 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 1 514 000 грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:

Отримувач ТУ ДСАУ у м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

p/p UA1012089

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

МФО 820172;

Застава за ... (П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали ... (назва суду), від ...(дата ухвали), по справі № ..., внесені ... (П.І.П. особи, що вносить заставу).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом;

- не відлучатися з Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов?язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 28 грудня 2025 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов?язаний виконувати покладені на нього обов?язки, пов?язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв?язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз?яснено заставодавцю обов?язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, передбачені частиною 8-11 статті 182 КПК України.

Не погоджуючись з указаною ухвалою захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 1 540 000 грн. із покладених обов`язків передбачених частиною п`ятою статті 194 КК України.

З оскаржуваною ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2025 року та доводами викладеними в мотивувальній частині сторона захисту не погоджується.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що в даний час відсутні будь-які ризики зазначені в частині першій статті 177 КПК України, на які посилається орган досудового слідства та які прийняті слідчим суддею до уваги, які за своєю суттю є припущеннями, без чіткого визначення та підтвердження, а саме: не має будь-якого наміру переховуватись від слідства та суду, більш того є місце постійного проживання ОСОБА_7 , останній має міцні соціальні зв?язки, а саме, одружений та має на утриманні двоє малолітніх дітей, та матір інваліда; позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як всі речові докази, які мають суттєве значення для кримінального провадженні були вилучені, тим більше, ОСОБА_7 , 01 жовтня 2025 року без ухвали слідчого судді надав доступ до всієї документації комунального підприємства, активно сприяв встановленню всіх обставин справи, а свідки, які були присутні при обставинах вчинення кримінального правопорушення надали свої пояснення, які містяться в матеріалах кримінального провадження, де орган досудового слідства посилається на достатність зібраних доказів для кваліфікації кримінального правопорушення; не має потреби незаконно впливати на потерпілих, свідків експертів так, як під час досудового розслідування було допитано зазначених осіб, а підозрюваний ОСОБА_7 з ними ніколи не спілкувався; не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та яким саме органом досудового слідства не наведено, наведено тільки припущення щодо ризиків; не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, таким чином враховуючи вищевикладене, не має підстав в даний час стверджувати, про існування всіх зазначених ризиків, передбачених пунктом 1,2,3, частини першої статті 177 КПК України, на запобігання яким спрямоване застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою.

Зазначає, що орган досудового слідства просить застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 1 540 000 грн. із покладенням обов?язків передбачених частиною п`ятою статті 194 КК України, що задоволено в повному обсязі слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва в оскаржуваній ухвалі, в клопотанні органом досудового розслідування та в подальшому в оскаржуваній ухвалі зазначається, що розмір визначення застави визначається шляхом оцінки всіх перелічених обставин в їх сукупності, де перелічено усі активи ОСОБА_7 , з чого орган досудового слідства а також слідчий суддя виходив при формуванні розміру застави, що за собою тягне неможливо внесення такого розміру застави, так як дохід ОСОБА_7 за 2024 рік складав 482 465 грн. із заробітної плати, дружина ОСОБА_7 не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку, тому щоб не перебувати під вартою, ОСОБА_7 змушений був укласти договір з позики коштів на внесення застави.

Також враховуючи вищезазначене, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі не надав належної оцінки майнового стану та доходів ОСОБА_7 при постановленні оскаржуваного рішення, формально розглянувши дану справу, де визначив тримання під вартою та розмір альтернативного запобіжного заходу, який просив орган досудового слідства.

Вказує, що суд повинен враховувати, що з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов?язки, а з іншого її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини існування, застава для особи не має бути надмірним тягарем і призвести до скрутного матеріального становища її та її родини, застава лише має забезпечити виконання особою (підозрюваним, обвинуваченим) процесуальних обов?язків на час досудового розслідування чи судового розгляду, застава не може бути засобом тиску на не засуджену особу, створюючи

ситуацію, коли для внесення застави особа вимушена продавати свою нерухомість або інше майно, запозичувати в інших осіб кошти під відсотки на заставу або зупиняти чи закривати бізнес, іншим істотним чином змінювати свій спосіб життя.

Посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_7 має соціальні зв`язки, його соціальне положення, перебування на посаді директора КП «Міські дороги» ОМР, який має на утриманні двох малолітніх дітей, дружину, яка на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку, матір інваліда другої групи.

Звертає увагу суду на те, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не враховано процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 , його особу, а саме те, що він після події, вжив всіх необхідних заходів для ліквідації наслідків негоди відносно чого надані докази слідчому судді, а саме низку листів щодо готовності інших установ до негоди та ліквідації її наслідків, скріншоти месенджерів з груп КП «Міські дороги» ОМР з фото фіксацією ліквідації негоди, підозрюваний ОСОБА_7 організував цілодобове чергування на КП «Міські дороги» ОМР, постійно був на місці роботи структурних підрозділів, надав безперешкодний доступ органу досудового розслідування, без ухвали слідчого судді до внутрішньої документації комунального підприємства, з?являвся на виклики слідчого, прибув до суду добровільно за першим повідомленням, своїми діями сприяв та сприяє досудовому розслідуванню, що не прийнято до уваги слідчого судді та не надано належної оцінки вищенаведеному в оскарженому рішенні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорами Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001178 від 01 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 367 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 будучи директором КП «Міські дороги» в період часу з 06 лютого 2020 року по вересень 2025 року, але не пізніше 30 вересня 2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, будучи службовою особою вчинив службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов?язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило загибель людей, за наступних обставин.

03 червня 2016 року внаслідок опадів, у вигляді дощу, було підтоплено частину вулиці Приморської в м. Одесі, 18 січня 2018 року внаслідок зливи, знову відбулось підтоплення частини вулиці Балківська в м. Одесі, в ніч з 21 на 22 липня 2021 року, а також протягом доби 15 вересня 2024 року внаслідок зливи значних наслідків (затоплення або підтоплення, пошкодження майна, тимчасова паралізація руху транспорту) зазнали орієнтовно 18 локацій.

Загалом, упродовж 2016-2024 років внаслідок випадання опадів, у вигляді дощу, в м. Одесі систематично підтоплювались вулиця Балківська (окрім перехрестя з вулицями Колонтаївською та Михайла Грушевського); район Пересипського мосту; ріг вулиці Приморської та провулку Газового; вулиця Мельницька (ділянка біля музею коньячної справи Шустова); Люстдорфська дорога (ділянка біля вулиці Бреуса); п?ята станція Великого фонтану; вулиця Євгена Чикаленка (ділянка біля будинку номер сорок шість дріб один).

Разом з цим, 29 вересня 2025 року відбувалося переміщення холодного атмосферного фронту з заходу на південь України. Вдень та ввечері 29 жовтня 2025 року холодний фронт перемістився на територію Одеської області, 30 вересня 2025 року над північно-західним узбережжям Чорного моря в поле зниженого тиску утворився локальний хвильовий циклон з лінією нестійкості. За даними моделі GFS, у приземному полі та на АТ - 850 (висота 1500 м над поверхнею землі) спостерігалась циклонічна циркуляція, яка визначала утворення потужної конвективної хмарності. Аналіз даних дистанційного зондування Землі (супутникових знімків) показав, що циркуляція зміщувалась з моря, де залучала в себе тепло та додаткову вологу, що сприяло її активному розвитку. Значний температурний контраст між морем та сушею (температура повітря о 18 год 10,3°, температура морської води 18.6?) також суттєва сприяв активізації процесів. Цей локальний хвильовий циклон був практично нерухомим до кінця дня, що призвело до випадіння дощу в критеріях стихійного метеорологічного явища. Переміщенню циклону заважала блокуюча область високого тиску на півночі та сході.

Спеціалістами Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів в добовому прогнозі погоди від 29 вересня 2025 року на 30 вересня 2025 року очікувався значний дощ, в щоденному бюлетені погоди № 272 від 29 вересня 2025 року по м. Одеса було виписано та доведено попередження «Вдень 30 вересня очікується значний дощ», небезпечне метеорологічне явище І рівня небезпечності, жовтий.

30 вересня 2025 року о 15:30 виписано та доведено (15:38) попередження про досягнення дощем критерію сильний: «До кінця дня 30 вересня дощ досягне критерію сильний (50-79 мм за 12 год.)», стихійне метеорологічне явище І рівня небезпечності, помаранчевий.

30 вересня 2025 року о 19:00 виписано та доведено (19:04) попередження про досягнення дощем критерію надзвичайний: «Найближчі 1-2 год. 30 вересня дощ досягне критерію надзвичайний (> 80 мм за 12 год.)», стихійне метеорологічне явище III рівня небезпечності, червоний.

Усі попередження про загрозу стихійних явищ були доведені за затвердженою схемою, зокрема Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради.

У зв?язку з сильним дощем (зливи), 30 вересня 2025 року, утворилась надзвичайна ситуація викликана підтопленням частин міста Одеси, у зв?язку з неспроможністю відведення води з вулиць та доріг міста системою зливової каналізації.

Вказана надзвичайна ситуація виникла, через незадовільний стан зливової каналізації на території м. Одеси, невжиттям заходів щодо її утримання в належному стані, проведення обстежень її стану, невжиттям заходів з її модернізації та реконструкції.

Разом з цим установлено, що директор КП «Міські дороги» Одеської міської ради ОСОБА_7 , був уповноважений відповідно до п. п. 2.1. та 2.2. Контракту, організовувати виробничо-господарську та іншу діяльність КП «Міські дороги», забезпечувати виконання завдань комунального підприємства, що визначені Статутом підприємства, а саме: утримання та ремонт дощової (зливної) каналізації, мостів та шляхопроводів та інших штучних споруд, організація санітарного очищення території міста та надання таких послуг фізичним та юридичним особам, надання послуг з очищення дощової (зливної) каналізації.

Проте, ОСОБА_7 як директор КП «Міські дороги» Одеської міської ради, будучи службовою особою, перебуваючи за місцем знаходження зазначеного комунального підприємства по вул. Промислова 38, в м. Одесі, в період часу з 06 лютого 2020 року по вересень 2025 року, але не пізніше 30 вересня 2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, неналежним чином виконуючи свої службові обов?язки через несумлінне ставлення до них, в порушення п. п. 2.1. та 2.2. Контракту та вимог розділу Розділу 12 «Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України», затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 30 від 05.07.1995, не забезпечив виконання завдань комунального підприємства, що визначені Статутом підприємства, а саме завдання з утримання та ремонту дощової (зливної) каналізації, мостів та шляхопроводів та інших штучних споруд, організацію санітарного очищення території міста та надання таких послуг фізичним та юридичним особам, надання послуг з очищення дощової (зливної) каналізації, не забезпечив: безперебійне і надійне приймання та відведення стічних вод з території населеного пункту до місця їх очищення; не забезпечив профілактичне прочищення мережі роботи з її поточного ремонту.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_7 своїх службових обов?язків через несумлінне ставлення до них, а саме: в порушення п. п. 2.1. та 2.2. Контракту, Правил та Статуту, 30 вересня 2025 року через підтоплення дощовою водою, спричинено загибель ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 (біля бетонного стовпу на зупинці громадського транспорту по вул. Балківська, 28), ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 (біля будинку АДРЕСА_2 ) ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 (на подвір?ї приватного будинку за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_9 (у будинку за адресою: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_10 (біля будинку АДРЕСА_5 ) від механічної асфіксії внаслідок утоплення у дощовій воді, рівень якої досяг загрозливого для життя людей рівня у вказаних місцях міста Одеса.

29 жовтня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 367 КК України.

30 жовтня 2025 року до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження №0001178 від 01 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, частиною третьою статті 367 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2025 року клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене з старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурором четвертого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою - задоволено.

Застосовано у кримінальному провадженні №0001178 від 01 жовтня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, до 28 грудня 2025 року.

Взято підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.

Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов?язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначено у межах 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 1 514 000 грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:

Отримувач ТУ ДСАУ у м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

p/p UA1012089

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

МФО 820172;

Застава за ... (П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали ... (назва суду), від ...(дата ухвали), по справі № ..., внесені ... (П.І.П. особи, що вносить заставу).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом;

- не відлучатися з Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов?язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 28 грудня 2025 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов?язаний виконувати покладені на нього обов?язки, пов?язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв?язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз?яснено заставодавцю обов?язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, передбачені частиною 8-11 статті 182 КПК України.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно частин першої, другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 367 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 367 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами та матеріалами кримінального провадження в сукупності, а саме: висновки судово-медичних експертиз трупів 9 загиблих осіб, згідно яких смерть загиблих осіб настала від механічної асфіксії внаслідок утоплення; протокол допиту свідка ОСОБА_20 - начальника Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів ДСНС, який вказав на обставини негоди, що мала місце 30 вересня 2025 року в м. Одесі та про надіслані попередження до Одеської міської ради про вказану негоду; протокол проведення обшуку у КП «Міські дороги» ОМР від 09 жовтня 2025 року, згідно якого в ході обшуку виявлено документи які посвідчують перебування на балансі вказаного комунального підприємства мережі зливової каналізації м. Одеси; протокол проведення обшуку у структурному підрозділі № 9 КП «Міські дороги» від 10 жовтня 2025 року, згідно якого в ході обшуку виявлено документи щодо проведених робіт по утриманню мереж зливової каналізації без підписів, а також зафіксовано відсутність документів, що передбачені відповідно до вимог «Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України», затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 30 від 05 липня 1995 року; протокол проведення обшуку у Одеській міські раді від 14 жовтня 2025 року, згідно якого в ході обшуку зокрема вилучено наявні рішення Виконавчого комітету ОМР щодо затвердження планів заходів житлово-комунального господарства в м. Одесі, документи щодо зняття з контролю виконання даних планів та зафіксовано відсутність документів, щодо здійснення контролю за виконанням даних заходів посадовими особами Виконавчого комітету ОМР; протокол проведення обшуку у Департаменті міського господарства ОМР від 17 жовтня 2025 року, згідно якого в ході обшуку встановлено відсутність документів, щодо ініціювання проведення перевірок та проведення перевірок діяльності КП «Міські дороги»; протокол проведення обшуку у КП «Міські дороги» від 17 жовтня 2025 року, згідно якого в ході обшуку зокрема встановлено відсутність документів, щодо проведення перевірок діяльності КП «Міські дороги»; протокол проведення тимчасового доступу до речей і документів у КП «Міські дороги» від 09 жовтня 2025 року, згідно якого у вказаному комунальному підприємстві відсутні документи передбачені відповідно до вимог «Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України», затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 30 від 05 липня 1995 року; протокол огляду речей і документів від 18.10.2025, відповідно до якого оглянуто відеозаписи з камер спостереження на території м. Одеси з висвітленими обставинами затоплення вулиць м. Одеси та бездіяльності працівників комунальних служб; вилучені, в ході проведених слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, документи, а саме статутними документами КП «Міські дороги» ОМР, Рішеннями Виконавчого комітету Одеської міської ради про затвердження планів заходів стосовно роботи житлово-комунального господарства, документами щодо призначення/обрання на посади причетних осіб, документами якими встановлено їх посадові обов?язки, тощо; висновок №КСE-19-25/54831 БЖЗ від 21 жовтня 2025 року комплексної судової експертизи будівель технічної безпеки життєдіяльності та цивільного захисту населення; інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Окрім того, слідчим суддею частково визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені пунктами 1-3 частини першої статті 177 КПК України.

Так, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, особу підозрюваного, його вік, сімейний та майновий стан, та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та реальність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваний у кримінальному провадженні, кримінального провадження.

З огляду на зазначене, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , врахувавши особу підозрюваного, його роль у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, спосіб вчинення такого кримінального правопорушення та його наслідки, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до абзацу 3 частини четвертої статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Конституційний Суд України у рішенні від 19 червня 2024 року №7-р(ІІ)/2024 у справі за конституційними скаргами ОСОБА_21 , ОСОБА_22 щодо відповідності Конституції України (конституційності) частини шостої статті 176 Кримінального процесуального кодексу України (Справа № 3-111/2023(207/23, 315/23) вказав на те, що відповідно до КПК України можливість застосування застави до особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, визначених частиною третьою або четвертою статті 183 Кодексу (друге речення частини першої статті 182); «під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142, 258-2586 , 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України» (абзац восьмий частини четвертої статті 183).

Тобто з наведених приписів Кодексу випливає, що законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу не визначати або визначати розмір застави з урахуванням підстав та обставин, установлених статтями 177, 178 Кодексу.

Виходячи зі змісту приписів статей 3, 8, частин першої, другої статті 29, частини першої статті 5 5, частини першої статті 62, частини першої статті 64 Конституції України Конституційний Суд України вважає, що відповідно до вказаних приписів Кодексу під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу є можливість, за певних підстав та обставин, визначених статтями 177, 178 Кодексу, застосувати заставу як більш м`який запобіжний захід.

Отже, за частиною шостою статті 176 Кодексу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не визначено як безальтернативний винятковий запобіжний захід.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, які зазначені у статті 178 КПК України (частина перша статті 178 КПК України).

При цьому, місцевим судом враховано вищевказані положення законодавства та обґрунтовано взято до уваги вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, у зв`язку з чим обґрунтовано встановлено, що наявні підстави для визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Таким чином, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, у відповідності до вимог пункту 3 частини четвертої, частини п`ятої статті 182, частини третьої статті 183 КПК України, взявши до уваги конкретні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, зокрема вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, ризики, передбачені статтею 177 КПК України, наявність яких встановлено при розгляді клопотання, дійшов обґрунтованого висновку про визначення йому застави у межах 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 514 000 грн.

Тому доводи захисника, що визначення розміру застави 1 514 000 грн. є надмірний, є безпідставні, оскільки вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, так як, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Крім того, спростовуються доводи захисника, що відсутні будь-які ризики зазначені в частині першій статті 177 КПК України, на які посилається орган досудового слідства та які прийняті слідчим суддею до уваги, які за своєю групою є припущеннями, без чіткого визначення та підтвердження.

Встановлено, що слідчим суддею враховано обставини справи у сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, у сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то, з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту статті 368 КПК України питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, колегія суддів уважає безпідставними та такими, що не спростовані стороною захисту.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

Аргументи скаржника про те, що підозрюваний ОСОБА_7 має соціальні зв`язки, його соціальне положення, перебування на посаді директора КП «Міські дороги» ОМР, який має на утриманні двох малолітніх дітей, дружину, яка на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку, матір інваліда другої групи; слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не враховано процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 , його особу, а саме те, що він після події, вжив всіх необхідних заходів для ліквідації наслідків негоди відносно чого надані докази слідчому судді, а саме низку листів щодо готовності інших установ до негоди та ліквідації її наслідків, скріншоти месенджерів з груп КП «Міські дороги» ОМР з фото фіксацією ліквідації негоди, підозрюваний ОСОБА_7 організував цілодобове чергування на КП «Міські дороги» ОМР, постійно був на місці роботи структурних підрозділів, надав безперешкодний доступ органу досудового розслідування, без ухвали слідчого судді до внутрішньої документації комунального підприємства, з?являвся на виклики слідчого, прибув до суду добровільно за першим повідомленням, своїми діями сприяв та сприяє досудовому розслідуванню, що не прийнято до уваги слідчого судді на не надано належної оцінки вищенаведеному в оскарженому рішенні, не є достатньою підставою для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись статтями 176-178, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4