Справа № 159/5652/25
Провадження № 1-кп/159/542/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про продовження строків тримання обвинуваченої під вартою

09 грудня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000425 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Ковеля Волинської області, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України,

у с т а н о в и в:

У провадженні Ковельського міськрайонного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України.

За змістом обвинувального акту, який надійшов до суду 14.08.2025, ОСОБА_4 обвинувачується у восьми епізодах незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини (ч.2 ст.307 КК України), а такожобвинувачується у двох епізодах незаконного придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини та наркотичних засобів, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини та в особливо великих розмірах (ч.3 ст.307 КК України).

20 лютого 2025 року о 15.58 годині ОСОБА_4 затримана в порядку ст.208 КПК України.

22 лютого 2025 року ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави. Запобіжний захід на стадії досудового розслідування був неодноразово продовжений, останній раз до 04 вересня 2025 року.

В підготовчому судовому засіданні 20 жовтня 2025 року строк тримання обвинуваченої ОСОБА_4 продовжений до 18 грудня 2025 року.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_4 під вартою, мотивуючи тим, що раніше визначені ризики втечі, впливу на свідків та вчинення нових кримінальних правопорушень (п.1. п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України) не зменшилися. На думку прокурора суворість покарання за вчинення умисного тяжкого та особливо тяжкого злочинів у сфері обігу психотропних речовин можуть спонукати обвинувачену до втечі та незаконно впливати на свідків для зміни показів, а відсутність у обвинуваченої офіційного доходу і постійного місця роботи може бути приводом для вчинення іншого кримінального правопорушення пов`язаного із збутом психотропних речовин.

Адвокат ОСОБА_5 просила оголосити в судовому засіданні перерву, оскільки можливе укладення угоди про визнання винуватості. З огляду на реальну міру покарання, призначену в іншому кримінальному провадженні обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечили проти продовження строків дії запобіжного заходу.

Заслухавши учасників, перевіривши надані матеріали, суд дійшов такого висновку.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Однією із основних засад кримінального процесу є розумні строки розгляду справи (ст.28 КПК України).

Суд вживає усіх можливих заходів для своєчасного розгляду справи, де до обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд згідно з ч.1 ст.194 КПК України зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

Відповідно до ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений за умови доведення прокурором в клопотанні, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується особа, дані про особу, а з`ясувати чи зменшились раніше визначені ризики та чи не з`явились нові.

Суд, попередню ухвалу від 20 жовтня 2025 року про тримання особи під вартою мотивував ризиком втечі.

На час розгляду цього клопотання обставини, які слугували приводом для тримання особи під вартою не змінилися.

Триває стадія судового розгляду, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливого тяжкого злочину, не обмежена у праві виїзду за кордон, тому враховуючи суворість покарання може вдатися до втечі. В умовах воєнного стану контроль за поведінкою обвинуваченої, яка має право виїзду за межі країни, набуває обмежених можливостей.

Враховуючи конкретні обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним продовжити утримувати обвинувачену під вартою. Інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченої, оскільки ОСОБА_4 не має постійного місця роботи та сталого доходу, не проживає разом із дітьми, вихованням яких займається бабуся.

Розмір раніше визначеної застави залишити без змін.

Керуючись статтями 177-183, 194, 315 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів - до 06.02.2026 включно з правом внесення застави в розмірі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень (реквізити для внесення застави: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26276277; банк отримувача - ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача - UA0002504).

У разі внесення застави у вказаній сумі обвинувачену ОСОБА_4 звільнити з-під варти, вважати, що до неї застосований запобіжний захід у виді застави, зобов`язати обвинувачену прибувати за кожною вимогою до суду та на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на неї строком на 2 місяці з дня внесення застави обов`язок не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем або обвинуваченим застава звертається в доход держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 09.12.2025.

ГоловуючийОСОБА_1