Справа № 522/3155/25
Провадження № 1-кп/522/1790/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001587 від 15.11.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Балта Одеської області, громадянки України, із освітою молодшого спеціаліста, яка працювала на посаді асистента фармацевта за основним місцем роботи в аптеці №38 «Одеса 8» «ТОВ Фармація Одещини» та на посаді асистента фармацевта за сумісництвом в аптеці №36 «Одеса 28» ТОВ «Перша фармація Одещини» (на момент вчинення кримінальних правопорушень), наразі працевлаштована на посаді асистента фармацевта ТЗОВ «Подорожник Одеса», не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілих ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23.09.2023 року по 10.12.2024 року працювала на посаді асистента фармацевта за основним місцем роботи у ТОВ «ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ» в аптеці № 38 «ОДЕСА 8», розташованій за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Європейська, будинок 70 на підставі наказу №20.09-4к від 20.09.2023 року. Крім того, з 13.11.2024 по 10.12.2024 ОСОБА_3 працювала на посаді асистента фармацевта за сумісництвом у ТОВ «ПЕРША ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ» в аптеці № 36 «ОДЕСА 28», розташованій за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Європейська, будинок 37 на підставі наказу №11.11-10к від 11.11.2024.

Відповідно до досягнутих домовленостей між працівником та роботодавцем та згідно табелів обліку робочого часу ТОВ «ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ» за період з 01.11.2024 по 30.11.2024, ОСОБА_3 працювала за графіком у встановлені робочі дні з 08:00 години по 21:00 годину.

Крім того, 23.09.2023, був укладений договір про повну матеріальну відповідальність між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ» в особі директора ОСОБА_7 , яка діє на підставі Статуту, іменується надалі «Роботодавець», з одного боку, та працівником ОСОБА_3 , який іменується надалі «Працівник».

Відповідно до п. 1 Договору про повну матеріальну відповідальність укладеного між ТОВ «ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ» та ОСОБА_3 , з яким остання ознайомлена під особистий підпис, працівник приймає в порядку та на умовах, визначених цим Договором, та на підставі п. 1 ст. 134 та ст. 135 з позначкою 1 Кодексу законів про працю України Працівник приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення цілості всіх переданих йому під звіт Роботодавцем в установленому порядку товарно-матеріальних цінностей та коштів згідно з інвентаризаційними описами, що додаються до цього Договору, а також за незабезпечення цілості тих товарно-матеріальних цінностей й коштів, що будуть передаватись йому під звіт Роботодавцем протягом усього строку дії цього Договору.

Відповідно до п. 3 цього Договору у випадку виявлення недостачі переданих Працівнику під звіт товарно-матеріальних цінностей або коштів більше встановлених допустимих норм, знищення, пошкодження, зниження якості або псування з його вини товарно-матеріальних цінностей, він зобов`язується відшкодувати недостачу коштів та заподіяну шкоду відповідним товарно-матеріальним цінностям.

Крім цього, згідно з п. 4 цього Договору, Розмір заподіяної шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) товарно-матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. У разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного псування товарно-матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у місцевості, де вчинено розкрадання, виявлено недостачу, мало місце умисне знищення або умисне зіпсуття.

Окрім цього, 23.09.2023 директором ТОВ «ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ», в особі директора ОСОБА_7 , затверджено посадову інструкцію асистента фармацевта аптеки.

Крім того, 23.09.2023 ОСОБА_3 з положеннями вказаної посадової інструкції ознайомлена та затвердила факт ознайомлення своїм власним підписом.

Згідно посадової інструкції асистента фармацевта аптеки на ОСОБА_3 покладались обов`язки, зокрема: здійснювати відпуск лікарських засобів і виробів медичного призначення (далі вироби м/п), своєчасно і на належному рівні здійснювати лікарське забезпечення споживачів, надавати необхідні консультації про лікарські засоби та їх аналоги; відповідно до вимог чинного законодавства здійснювати відпуск, зберігання лікарських засобів до складу яких входять наркотичні, сильнодіючі, отруйні, психотропні речовини і прекурсори; дотримуватися службових розпоряджень завідувача аптеки і його заступника,

в т.ч. пов`язані з належним забезпеченням збереження товару, грошових і матеріальних цінностей в процесі їх зберігання, реалізації, а також передачі в офіс фірми (в т.ч. інкасації); дотримуватися вимог чинного законодавства України (в т.ч. наказів МОЗ) та внутрішніх наказів підприємства, які регулюють:

- господарську діяльність аптечних закладів;

??- вимоги до якості лікарських засобів і виробів медичного призначення, порядку та умов їх зберігання в аптечних закладах;

??- порядок обігу і роздрібної торгівлі лікарськими засобами в аптечних закладах;

-застосування реєстраторів розрахункових операцій (далі PPO), книги обліку розрахункових операцій (далі КОРО);

Крім того, згідно посадової інструкції асистента фармацевта аптеки

на ОСОБА_3 покладались обов`язки дотримуватися: розрахунково-касової дисципліни, порядку заповнення та ведення книги обліку розрахункових операцій (КОРО), порядку проведення розрахунків з покупцями, порядку застосуванні РРО, цінової дисципліни (відпуск товару тільки за цінами вказаними в накладних), та інших вимог, які передбачені чинним законодавством України про порядок проведення розрахунків з покупцями, розрахунково-касової дисципліни; підраховувати вартість покупки, отримувати грошові кошти від покупця, видавати решту разом з чеком; забезпечувати введення відповідних сум грошових коштів в РРО за показниками індикатора РРО, визначати загальну суму продажу, суму решти і називати їх покупцеві; забезпечувати збереження грошових коштів; нести відповідальність за завдання матеріальної шкоди в межах визначених чинним законодавством України; нести відповідальність за збереження товарних, матеріальних цінностей, грошових коштів, згідно договору про повну матеріальну відповідальність.

Відповідно до розділу «Відповідальність» вказаної посадової інструкції зазначається, що асистент фармацевта несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання посадових обов`язків визначених у цій інструкції; невиконання службових розпоряджень завідувача аптеки, його заступника, та директора; за порушення вимог чинного законодавства про дотримання розрахунково-касової дисципліни та про порядок проведення розрахунків з покупцями; за невиконання правил роздрібної торгівлі лікарськими засобами; за збереження товарних, матеріальних цінностей, грошових коштів, згідно договору про повну матеріальну відповідальність і відповідних положень КЗпП України; за завдання матеріальної шкоди в межах визначених чинним законодавством України.

Порядок ведення операцій з готівкою суб`єктів господарювання врегульовано Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148.

Відповідно до п. п. 15, 16 зазначеного Положення, Установи/підприємства мають право тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що не перевищують самостійно встановлений ними ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує самостійно встановлений ліміт каси, здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи установ/підприємств мають право здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас юридичних осіб або банку чи небанківської фінансової установи, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунку для її переказу і зарахування на банківські рахунки юридичних осіб.

Підприємство має право здійснювати збір готівкової виручки (готівки), отриманої від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), для подальшого її здавання до банку з використанням комплексу технічних та програмних засобів, розташованих у місці здійснення готівкових розрахунків, які б забезпечували безпечне передавання коштів з робочих місць касирів до спеціально обладнаного приміщення для зберігання та подальшого здавання готівки до кас банків.

Готівкова виручка (готівка) здається суб`єктами господарювання самостійно (у тому числі із застосуванням платіжних пристроїв та через пункти надання фінансових послуг) або через відповідні служби, яким згідно із законодавством надано право на перевезення валютних цінностей та інкасацію коштів, або через підприємства, які отримали ліцензію Національного банку України на надання банкам послуг з інкасації.

Готівкова виручка (готівка) здається для зарахування на будь-який банківський рахунок суб`єкта господарювання на його вибір.

Так, 09.11.2024, ОСОБА_3 перебуваючи на своєму робочому місці, а саме: в приміщенні Аптеки № 38 «Одеса 8», що належить ТОВ «ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ» () та знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, вулиця Європейська, будинок 70, приступила до виконання своїх функціональних обов`язків асистента фармацевта аптеки, згідно розкладу з 08:00 години до 21:00 години знаходилась у приміщенні аптеки. Перебуваючи на робочому місці у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке було їй ввірене та яке належить ТОВ «ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ», а саме: грошових коштів у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, що знаходились у касі аптеки та були їй ввірені згідно її посадових обов`язків, з метою обернення їх на свою користь, поліпшуючи безпосередньо за рахунок викраденого майна своє матеріальне становище.

Відповідно до супровідного касового ордеру до сумки з цінностями № 1 від 09 листопада 2024 року інкасатору АТ «ОЩАДБАНК» віддано грошові кошти у сумі 34 000 гривень, які 11.11.2024 на підставі платіжної інструкції № Філією Одеського обласного управління АТ «ОЩАДБАНК» зараховано на розрахунковий рахунок ТОВ «ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ», № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «БАНК ВОСТОК».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного плану, 09 листопада 2024 року, в період часу з 20 години 20 хвилин до 20 годину 21 хвилину ОСОБА_3 , знаходячись на своєму робочому місці, у приміщені Аптеки № 38 «Одеса 8», розташованої за адресою: м. Одеса, вулиця Європейська, будинок 70, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами, які були їй ввірені, в супереч вимог посадової інструкції, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, будучи матеріально-відповідальною особою та маючи вільний доступ до грошових коштів, користуючись тим, що її дії не помічені іншими особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваного нею діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, під приводом організації проведення інкасації, з метою привласнення майна (грошових коштів) діючи умисно та цілеспрямовано, в умовах воєнного стану, здійснила безпідставне позапланове вилучення грошових коштів підприємства, які були списані відповідно до «Z» звіту з касового апарату з фіскальним номером та привласнила із каси аптеки грошові кошти у сумі 10 000 (десять тисяч) гривень, які були їй ввірені, та які були отримані внаслідок здійснення торгових операцій та необхідні для подальшої їх передачі інкасаторам АТ «ОЩАДБАНК» та зарахування на розрахунковий банківський рахунок ТОВ «ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ», а грошові кошти в сумі 10 000 гривень обернула на свою користь та в подальшому витратила зазначені грошові кошти на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_3 заволоділа грошовими коштами (торговою виручкою), які належали ТОВ «ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ» загальною сумою 10000 гривень, чим спричинила майнову шкоду підприємству на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України, за кваліфікуючими ознаками: привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 10.11.2024, ОСОБА_3 , перебуваючи на своєму робочому місці, а саме: в приміщенні Аптеки №38 «Одеса 8», що належить ТОВ «ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ» () та знаходиться за адресою: м. Одеса, вулиця Європейська, будинок 70, приступила до виконання своїх функціональних обов`язків асистента фармацевта аптеки, згідно розкладу з 08:00 години до 21:00 години знаходилась у приміщенні аптеки. Перебуваючи на робочому місці, у ОСОБА_3 знов виник злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке було їй ввірене та яке належить ТОВ «ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ», а саме: грошових коштів у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень, що знаходились у касі аптеки та були їй ввірені, з метою обернення їх на свою користь, поліпшуючи безпосередньо за рахунок викраденого своє матеріальне становище.

Відповідно до супровідного касового ордеру до сумки з цінностями № від 10 листопада 2024 року інкасатору АТ «ОЩАДБАНК» віддано грошові кошти у сумі 20 500 гривень, які 11.11.2024 на підставі платіжної інструкції № Філією Одеського обласного управління АТ «ОЩАДБАНК» зараховано на розрахунковий рахунок ТОВ «ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ», № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «БАНК ВОСТОК».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного плану, 10 листопада 2024 року, в період часу з 13 години 03 хвилин до 13 години 04 хвилини ОСОБА_3 , знаходячись на своєму робочому місці, у приміщені Аптеки № 38 «Одеса 8», розташованої за адресою: м. Одеса, вулиця Європейська, будинок 70, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами, які були їй ввірені, в супереч вимог посадової інструкції, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, будучи матеріально-відповідальною особою та маючи вільний доступ до грошових коштів, користуючись тим, що її дії не помічені іншими особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваного нею діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, під приводом організації проведення інкасації, з метою привласнення майна (грошових коштів) діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, в умовах воєнного стану, здійснила безпідставне позапланове вилучення грошових коштів підприємства, які були списані відповідно до «Z» звіту з касового апарату з фіскальним номером та привласнила із каси аптеки грошові кошти у сумі 10000 (десять тисяч) гривень, які були їй ввірені, та які були отримані внаслідок здійснення торгових операцій та необхідні для подальшої їх передачі інкасаторам АТ «ОЩАДБАНК» та зарахування на розрахунковий банківський рахунок ТОВ «ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ», а грошові кошти в сумі 10000 гривень обернула на свою користь та в подальшому витратила грошові кошти на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_3 заволоділа грошовими коштами (торговою виручкою), які належали ТОВ «ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ» загальною сумою 10000 гривень, чим спричинила майнову шкоду підприємству на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України, за кваліфікуючими ознаками: привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 12.11.2024, ОСОБА_3 , перебуваючи на своєму робочому місці, а саме: в приміщенні Аптеки № 38 «Одеса 8», що належить ТОВ «ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ» () та знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, вулиця Європейська, будинок 70, приступила до виконання своїх функціональних обов`язків асистента фармацевта аптеки, точного часу перебування у приміщенні не встановлено, остання знаходилась у приміщенні аптеки. Перебуваючи на робочому місці, у ОСОБА_3 знов виник злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке було їй ввірене та яке належить ТОВ «ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ», а саме: грошових коштів у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень, що знаходились у касі аптеки та були їй ввірені, з метою обернення їх на свою користь, поліпшуючи безпосередньо за рахунок викраденого своє матеріальне становище.

Відповідно до супровідного касового ордеру до сумки з цінностями № від 12 листопада 2024 року інкасатору АТ «ОЩАДБАНК» віддано грошові кошти у сумі 31500 гривень, які 13.11.2024 на підставі платіжної інструкції № Філією Одеського обласного управління АТ «ОЩАДБАНК» зараховано на розрахунковий рахунок ТОВ «ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ», № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «БАНК ВОСТОК».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного плану, 12 листопада 2024 року, в період часу з 11 години 12 хвилини до 11 години 19 хвилини ОСОБА_3 , знаходячись на своєму робочому місці, у приміщені Аптеки № 38 «Одеса 8», розташованої за адресою: м. Одеса, вулиця Європейська, будинок 70, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами, які були їй ввірені, в супереч вимог посадової інструкції, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, будучи матеріально-відповідальною особою та маючи вільний доступ до грошових коштів, користуючись тим, що її дії не помічені іншими особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваного нею діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, під приводом організації проведення інкасації, з метою привласнення майна (грошових коштів) діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, в умовах воєнного стану, здійснила безпідставне позапланове вилучення грошових коштів підприємства, які були списані відповідно до «Z» звіту з касового апарату з фіскальним номером та привласнила із каси аптеки грошові кошти у сумі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень, які були їй ввірені, та які були отримані внаслідок здійснення торгових операцій та необхідні для подальшої їх передачі інкасаторам АТ «ОЩАДБАНК» та зарахування на розрахунковий банківський рахунок ТОВ «ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ», а грошові кошти в сумі 12 000 гривень обернула на свою користь та в подальшому витратила грошові кошти на власні потреби.

Тобто, ОСОБА_3 заволоділа грошовими коштами (торговою виручкою), які належали ТОВ «ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ» загальною сумою 12000 гривень, чим спричинила майнову шкоду підприємству на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України, за кваліфікуючими ознаками: привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 12.11.2024, ОСОБА_3 перебуваючи на посаді асистента фармацевта ТОВ «ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ», та знаходячись в приміщенні аптеки № 36 «Одеса 28» ТОВ «ПЕРША ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ», розташованої за адресою: місто Одеса, вулиця Європейська, будинок 37, у зв`язку зі заміною в графіку роботи нею іншого асистента фармацевта у вказаній аптеці, приступила до виконання своїх функціональних обов`язків асистента фармацевта аптеки, точного часу перебування у приміщенні не встановлено, однак до 21:00 години, остання знаходилась у приміщенні аптеки. Перебуваючи на робочому місці, у ОСОБА_3 знов виник злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке було їй ввірене та яке належить ТОВ «ПЕРША ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ», а саме: грошових коштів у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, що знаходились у касі аптеки та були їй ввірені, з метою обернення їх на свою користь, поліпшуючи безпосередньо за рахунок викраденого своє матеріальне становище.

Відповідно до супровідного касового ордеру до сумки з цінностями № від 12 листопада 2024 року інкасатору АТ «ОЩАДБАНК» віддано грошові кошти у сумі 24 000 гривень, які 13.11.2024 на підставі платіжної інструкції № Філією Одеського обласного управління АТ «ОЩАДБАНК» зараховано на розрахунковий рахунок ТОВ «ПЕРША ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ», № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ «БАНК ВОСТОК».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного плану, 12 листопада 2024 року, в період часу з 14 години 13 хвилини до 17 години 55 хвилини ОСОБА_3 , знаходячись на своєму робочому місці, у приміщені Аптеки № 36 «Одеса 28», розташованої за адресою: м. Одеса, вулиця Європейська, будинок 37, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, які були їй ввірені, в супереч вимог посадової інструкції, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, будучи матеріально-відповідальною особою та маючи вільний доступ до грошових коштів, користуючись тим, що її дії не помічені іншими особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваного нею діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, під приводом організації проведення інкасації, з метою привласнення майна (грошових коштів) діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, в умовах воєнного стану, здійснила безпідставне позапланове вилучення грошових коштів підприємства, які були списані відповідно до «Z» звіту з касового апарату з фіскальним номером та привласнила із каси аптеки грошові кошти у сумі 10000 (десять тисяч) гривень, які були їй ввірені, та які були отримані внаслідок здійснення торгових операцій та необхідні для подальшої їх передачі інкасаторам АТ «ОЩАДБАНК» та зарахування на розрахунковий банківський рахунок ТОВ «ПЕРША ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ», а грошові кошти в сумі 10000 гривень обернула на свою користь та в подальшому витратила грошові кошти на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_3 заволоділа грошовими коштами (торговою виручкою), які належали ТОВ «ПЕРША ФАРМАЦІЯ ОДЕЩИНИ» загальною сумою 10 000 гривень, чим спричинила майнову шкоду підприємству на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України, за кваліфікуючими ознаками: привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України визнала повністю, та пояснила, що вона дійсно вчинила інкриміновані їй злочини при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєних нею злочинів, фактичні обставини справи не оспорювала та підтвердила вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, час, місця вчинення кримінальних правопорушень, правову кваліфікацію своїх діянь. У скоєному щиро кається, злочини вчинила у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, та просила суворо її не карати.

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_3 винуватою у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України, призначивши їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати певні посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю, на строк 2 (два) роки, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинувачену від відбування основного покарання з іспитовим строком.

Представник потерпілих ТОВ «Фармація Одещини» () та ТОВ «Перша фармація Одещини» () ОСОБА_5 підтвердила, що матеріальна шкода частково відшкодована обвинуваченою ОСОБА_3 , просила задовольнити цивільний позов ТОВ «Фармація Одещини» () до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди у розмірі 31500,00 грн. та цивільний позов ТОВ «Перша фармація Одещини» () до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди у розмірі 9500,00 грн. Призначення обвинуваченій покарання залишила на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченої ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів, характеризуючих особу обвинуваченої ОСОБА_3 .

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 знайшла своє підтвердження і кваліфікує її дії наступним чином:

- за ч. 4 ст. 191 КК України, за кваліфікуючими ознаками - привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене в умовах воєнного стану;

- за ч. 4 ст. 191 КК України, за кваліфікуючими ознаками - привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину та часткове добровільне відшкодування потерпілим матеріальної шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При визначенні мотивів призначення покарання суд керується наступним.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права вимагає від держави його втілення шляхом запровадження ідей соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30 січня 2003 р. № 3-рп/2003 у справі «Про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора»: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах».

Вимога додержуватись справедливості під час застосування кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема, у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р.), статті 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, відповідно до яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначати покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено, є не лише кара, а й виправлення засудженого. З огляду на конкретні обставини кримінального провадження, зважаючи на необхідність та доцільність застосування покарання, враховуючи суспільну небезпечність обвинуваченого, суд може, а в деяких випадках, за наявності передбачених кримінальних законом обставин, зобов`язаний звільнити обвинуваченого від покарання та від його відбування.

Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Питання звільнення від відбування покарання з випробуванням врегульоване статтею 75 КК України, відповідно до якої, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд, при обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, суд при ухваленні вироку, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 02.09.2021 року по справі №725/5293/20, у якій зазначено, що якщо вчинені кримінальні правопорушення, крім повторності, утворюють ще й сукупність, вони відповідно до ч. 2 ст. 33 КК повинні отримувати окрему кваліфікацію. Якщо кримінальні правопорушення, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу кримінального правопорушення, їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК. У таких випадках повторність кримінальних правопорушень повинна зазначатися у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних кримінальних правопорушень

Така позиція колегії суддів Верховного Суду узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 08 лютого 2021 року у справі № 390/235/19 (провадження № 51-2177 кмо 20).

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка раніше не судима, офіційно не працевлаштована, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченої, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину та часткове добровільне відшкодування шкоди потерпілим, відсутність обставин які обтяжують покарання, висновок пробації в якому зазначено, що виправлення обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства, також позицію прокурора, яка просила застосувати вимоги статті 75 КК України при призначенні покарання обвинуваченій, враховуючи вищезазначені обставини, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.75 КК України із звільненням її від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім того, призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 із застосуванням вимог ст.75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

У той же час, відповідно до вимог ст. 76 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженої для встановлення факту її виправлення, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Крім того, суд вбачає за необхідне запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Щодо цивільних позовів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Суд встановив, що представником потерпілих ТОВ «Фармація Одещини» () та ТОВ «Перша фармація Одещини» () ОСОБА_5 надано цивільний позов ТОВ «Фармація Одещини» () до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди у розмірі 31500,00 грн. та цивільний позов ТОВ «Перша фармація Одещини» () до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди у розмірі 9500,00 грн.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 визнала позовні вимоги ТОВ «Фармація Одещини» () та ТОВ «Перша фармація Одещини» (), проти задоволення позовів не заперечувала.

Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, враховуючи, що розміри матеріальної шкоди, завданої злочином, підтверджуються матеріалами кримінальної справи, цивільні позови ТОВ «Фармація Одещини» () та ТОВ «Перша фармація Одещини» () підлягають задоволенню у повному обсязі.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відомостей про процесуальні витрати суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 367-368, 370-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати певні посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю, на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме строк випробування, рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 28 листопада 2025 року.

На підставі статті 72 КК України, покарання у вигляді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю, на строк 2 (два) роки, виконувати самостійно.

Строк додаткового покарання обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов ТОВ «Фармація Одещини» () до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення матеріальної шкоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВ «Фармація Одещини» () матеріальну шкоду у розмірі 31500,00 грн. (тридцять одна тисяча п`ятсот гривень 00 коп.).

Цивільний позов ТОВ «Перша фармація Одещини» () до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення матеріальної шкоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВ «Перша фармація Одещини» () матеріальну шкоду у розмірі 9500,00 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.).

Речовий доказ: CD-диск з відеозаписом, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1