Справа № 635/895/26
Провадження № 1-кп/635/815/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи стосовно, якої розглядається клопотання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за № 0001062 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 грудня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2026 року в провадження Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні за № 0001062 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 грудня 32026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29 січня 2026 року вказана справа розподілена до провадження судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 січня 2026 року призначено підготовче провадження у справі.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на 60 днів.

На обґрунтування клопотання зазначив, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 3-Л від 14.01.2026, ОСОБА_4 в період інкримінованого йому діяння виявляв та на теперішній час виявляє психічний розлад у формі важкої розумової відсталості. ОСОБА_4 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги. Прокурор вказує, що з урахуванням даних про особу підозрюваного, конкретних обставин інкримінованого суспільно-небезпечного діяння, неможливо запобігання цим ризикам шляхом застосування відносно ОСОБА_4 , більш м`яких запобіжних заходів та забезпечення його належної процесуальної поведінки ніж поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку строком на 60 днів, а саме до 02 лютого 2026 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.

Беручи до уваги те, що у зв`язку із підозрою ОСОБА_4 у вчиненні особливо тяжкого суспільно-небезпечного діяння, є підстави вважати що у поведінці підозрюваного продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 та данні про його особу, а саме: відсутність у останнього стійких міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, не має постійного місця мешкання, перебуває на постійному утриманні в КП «Ржавецький психоневрологічний інтернат», свідчать, про його схильність до скоєння протиправних дій. Дані про особу підозрюваного, який ніде не працевлаштований, обставини кримінального правопорушення в якому він підозрюється, спосіб життя підозрюваного, свідчать про його схильність до вчинення злочинів різної категорії. Всі вказані обставини свідчать про небажання і неможливість в силу розумових здібностей підозрюваного ОСОБА_4 стати на шлях виправлення та вести законний спосіб життя. Враховуючи те, що ризики переховування від органів досудового розслідування, вчинення інших кримінальних правопорушень, не зникли і не зменшились, дані про особу підозрюваного та конкретні обставини вчиненого правопорушення, свідчать про неможливість запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ст. 508 КПК України, прокурор просила продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку в Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ Інститут психіатрії судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України, який розташований за адресою: м.Дніпро, вул.Надії Алексєєнко, 84 до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 діб.

Особа стосовно якої вирішується клопотання ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , кожен зокрема не заперечили щодо задоволення клопотання прокурора.

Потерпіла у судове засідання не з`явилась, повідомлялась про дату та час судового розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 06.12.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вимог ст.ст. 42, 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Під час проведення досудового розслідування 16.12.2025 було призначено судово-психіатричну експертизу підозрюваному ОСОБА_4 . Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 3-Л від 14.01.2026, ОСОБА_4 в період інкримінованого йому діяння виявляв та на теперішній час виявляє психічний розлад у формі важкої розумової відсталості. Зазначений психічний розлад позбавляв іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом на теперішній час також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відповідно до свого психічного стану, потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2025 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в області капітана поліції ОСОБА_8 за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 0001062 від 05.12.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку строком на 60 днів, а саме до 02 лютого 2026 року включно.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, не зменшилися і не зникли.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 19 КК України, визначено, що осудною вважається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст. 506 КПК України, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, користується правами підозрюваного та обвинуваченого в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, та здійснює їх через законного представника, захисника.

Відповідно до вимог ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

При продовженні запобіжного заходу суд враховує також вік ОСОБА_4 , сімейний стан, його стан здоров`я, висновок судово-психіатричного експерта № № 3-Л від 14.01.2026, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу ОСОБА_4 , дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

Суд вважає, що наведені прокурором у судовому засіданні підстави продовження строку відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування на даний час не змінилися, а саме: ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше суспільно-небезпечне діяння.

Згідно вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Вимогами ст.178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Суддя погоджується з прокурором щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Як вбачається з клопотання ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

З огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення так і обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, він може переховуватись.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п.2 ч.1 ст.178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

В даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому підозрюють ОСОБА_4 в сукупності з даними про особу та іншими обставинами кримінального правопорушення, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування. Існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

Суддя погоджується із прокурором щодо наявності ризику вчинити інші кримінальні правопорушення. Наявність вказаного ризику об`єктивно підтверджується тим, що ОСОБА_4 не працевлаштований, а також обставинами кримінального правопорушення в якому він підозрюється, даними про його особу, враховуючи його спосіб життя.

На підставі викладеного, суддя при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні суспільно-небезпечного діяння яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків як можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також особу ОСОБА_4 , який, на час розгляду клопотання страждає на психічну хворобу.

Судовий розгляд з об`єктивних причин неможливо закінчити до спливу терміну запобіжного заходу, а отже, виникає необхідність продовження строку вказаного запобіжного заходу оскільки судом було встановлено, що вищезазначені ризики існують. Жодних обставин, які б свідчили про зменшення вищеперелічених ризиків та можливість зміни запобіжного заходу не встановлено.

Зважаючи на психічний стан ОСОБА_4 , з метою унеможливлення спричинення ним шкоди як собі, так і іншим особам, та з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд вбачає наявність підстав для продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на 60 днів.

Керуючись ст.508 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити

Продовжити застосований до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (49006, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд. 84), строком на шістдесят днів, тобто з 02 лютого 2026 року по 02 квітня 2026 року включно.

Встановити строк дії ухвали до 02 квітня 2026 року включно.

Копію ухвали для відома та виконання направити до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (49006, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд. 84), а також вручити прокурору, захиснику та ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а ОСОБА_4 - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 04 лютого 2026 року.

Головуючий суддя - ОСОБА_1