Справа № 346/6246/25
Провадження № 1-кп/346/453/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2025 року за № 0000790, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, із загальною середньою освітою, який має на утриманні двох малолітніх дітей, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених частинами 1 та 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

в судовому засіданні прокурор підтримав подане 09.02.2026 року клопотання про продовження застосування вказаного запобіжного заходу відносно обвинуваченого. Дане клопотання прокурор обгрунтовує наступним.

В обвинувальному акті зазначено, що обвинувачений, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в період часу з 08.03. 2025 року по 14.06. 2025 року, виконуючи бойові завдання щодо захисту територіальної цілісності і безпеки України, перебуваючи неподалік населеного пункту Юнаківка Сумського району Сумської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року (далі Положення), та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року (далі Інструкція), дозволу, шляхом привласнення знайдених бойових припасів придбав корпуси гранат з маркуваннями «GH-1-1» та «М67-1», запал з маркуванням «А11-2» та «М213-1», що належать до категорії бойових припасів, які за невстановлених досудовим розслідуваннях обставинах переніс на адресу: АДРЕСА_2 , та зберігав при собі без передбаченого законом дозволу до 02 год. 20 хв. 24.10.2025 року.

Крім того, обвинувачений переніс до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , 89 військових патронів калібру «7,62-мм.» (7,62*39 мм.), що належать до категорії бойових припасів, та зберігав ці бойові припаси без передбаченого законом дозволу до 06 год. 50 хв. 24.10.2025 року.

Крім того, обвинувачений при невстановлених досудовим розслідуванням часі, обставинах та місці, придбав кастет, який відноситься до холодної зброї ударно-дробильної дії.

При цьому обвинувачений, будучи військовослужбовцем зазначеної військової частини, усвідомлюючи, що вказаний кастет є холодною зброєю і маючи намір на його незаконне носіння, без передбаченого вище вказаними Положенням та Інструкцєю дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, часі та місці поклав придбаний ним кастет у свою куртку та тривалий час, а саме до 02 год. 10 хв. 24.10.2025 року зберігав його при собі в м. Коломияї Івано-Франківської області.

24.10.2025 року обвинуваченому повідомлено про зміну раніше повідомленої повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених частинами 1 та 2 ст. 263 КК України.

24.10.2025 року слідчим суддею Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області постановлено ухвалу про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком по 22.12.2025 року включно та визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 90 840 грн. з покладенням у разі її внесення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

15.12.2025 року ухвалою вказаного суду також продовжено застосування вказаного запобіжного заходу відносно обвинуваченого строком до 12.02.2026 року включно та визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 75 700 грн.

Таким чином, строк дії запобіжного заходу спливає 12.02.2026 року, однак, ризики, які враховувалися при обранні вказаного запобіжного заходу, передбачені пунктами 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Зокрема, обвинувачений, усвідомлюючи, що обґрунтовано обвинувачуються у нетяжкого та тяжкого злочинів, за вчинення якого (тяжкого) передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, можливе призначення саме такого виду покарання в разі засудження за даний злочин, може: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які проходять військову службу разом з обвинувачений у зазначеній військовій частині з метою спотворення доказів стосовно фактичних обставин та здобуття можливості уникнути покарання; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки обвинувачений може умисно не з`являтись на виклики до прокурора чи суду; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання з вище зазначених підстав.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.

Суд, заслухавши вказаних учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст.5 («п.1 (пп. (с))» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Тримання під вартою відповідно до вказаних конвенційних положень має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, пункти 55-56).

«Обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (Ilgar Mammadov проти Азербайджану, п.88; Erdagoz проти Туреччини, п. 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, п 32).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

Частиною 2 цієї статті передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про її матеріальний та соціальний стан, зв`язками з державою, у якій її переслідують.

При вирішенні поданого прокурором клопотання суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого і тяжкого злочинів, передбачених частинами 1 та 2 ст. 263 КК України. Санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Суд вважає, що прокурором у клопотанні та судовому засіданні доведено можливість обвинуваченого, з урахуванням тяжкості та специфіки кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, переховуватися від суду та впливати на інших учасників кримінального провадження.

Окрім того, слід врахувати, що КПК України встановлено процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже, ризик впливу на свідків та інших учасників існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від останніх та дослідження їх судом.

При встановленні наявності цього ризику суд враховує, що обвинувачений проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та може впливати на інших військовослужбовців цієї військової частини з метою спотворення доказів стосовно фактичних обставин та здобуття можливості уникнути покарання При цьому суд зазначає, що судовий розгляд даного провадження по суті ще не розпочато, відповідно не встановлено порядок дослідження доказів. Отже, станом на 16.12.2025 року судом ще не здійснено допит свідків, а також (у разі потреби) - експертів чи інших учасників.

Крім того, обвинувачений може ухилятися від з`явлення за викликом до прокурора чи суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Тому суд вважає про неможливість застосування до обвинуваченого на даній стадії кримінального провадження інших, більш м`яких, запобіжних заходів, оскільки такі запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків та судових рішень. При цьому слід також врахувати, що станом на 10.02.2026 року обвинувачений чи заставодавець не скористалися своїм правом на внесення застави.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини..

Згідно зі змістом ч. 4 ст. 182 цього Кодексу розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Суд визначає обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у виді застави в раніше визначеному розмірі, передбаченому ч.5 ст.182 КПК України щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, а саме 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 75 700 грн.,

Отже, у зв`язку з наведеним клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись статтями 176, 177, 179, 194, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

клопотання, подане прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , задовольнити.

Продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто по 10.04.2026 року включно.

Визначити заставу - 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 75 700 (сімдесят п`ять тисяч сімсот) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі, протягом дії ухвали, тобто по 10.04.2026 року включно.

У разі внесення застави та звільнення ОСОБА_4 з-під варти покласти на нього такі обов`язки:

-прибувати до відповідних прокурора і суду за першою вимогою;

-не відлучатися за межі с. Сопів Коломийського району Івано-Франківської області без дозволу відповідних прокурора і суду;

-повідомляти відповідних прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання таких обов`язків може бути застосований більш суворий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Після внесення застави у визначеному розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити сторонам кримінального провадження

На ухвалу може бути подано апеляцію безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення даної ухвали, а обвинуваченим ОСОБА_4 - протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий суддя : ОСОБА_1