Справа № 944/193/26
Провадження №1-кп/944/981/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2026 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000792 від 23.11.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи визнаним винним постановою Яворівського районного суду Львівської області від 22 квітня 2024 року, у справі №944/998/24, яка набрала законної сили 03.05.2024 року, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячігривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, постановою Яворівського районного суду Львівської області від 30.09.2025 року в справі №944/3902/25, яка набрала законної сили 11.10.2025 року, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, достовірно знаючи про наявність вказаних постанов суду, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, керуючись прямим умислом на невиконання вищенаведених рішень суду, керував транспортним засобом.

Так, 22 листопада 2025 року приблизно о 12 годині 49 хвилин ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. 50-річчя УПА в м. Новояворівськ Яворівського району Львівської області, на виконання п. 10 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений поліцейськими управління патрульної поліції у Львівській області.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

Позиція сторін кримінального провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті та надав показання, що дійсно був обізнаний із постановою суду, яка набрала законної сили, за якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлено права керування транспортними засобами. Викладені у обвинувальному акті обставини не оспорював, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати та призначити йому покарання у виді штрафу, який зобов`язується сплатити.

Прокурор підтримала висунуте ОСОБА_4 державне обвинувачення в суді у повному обсязі, заявила клопотання про розгляд справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, просила визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 382 КК України у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, оцінка та мотиви Суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються та розглядає кримінальне провадження у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого та призначення покарання.

Оцінюючи зібрані по справі докази, з врахуванням принципу змагальності та критерію «поза розумним сумнівом», суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною повністю.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 382 КК України є вірною, оскільки він вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер інкримінованого кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, нейтрально характеризується за місцем проживання, враховує його стан здоров`я, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин.

Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Враховуючи наведене вище, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в мінімальному розмірі межі санкції ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що таке покарання є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України судом не встановлено.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

Керуючись статтями 349, 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 382 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Зобов`язати ОСОБА_4 сплатити штраф у місячний строк з моменту набрання чинності цим вироком та повідомити про сплату штрафу, шляхом надання відповідного документу.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Інші, заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1