Провадження № 11-сс/824/866/2026Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається зі змісту скарги, 23 вересня 2025 року Міністерство юстиції України звернулось до Державного бюро розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 КК України, невстановленими особами, що призвело до стягнення з держави України на користь ОСОБА_7 (внаслідок неналежних умов його утримання у ДУ «Київський слідчий ізолятор» 3500 євро в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Листом Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, від 02.10.2025 року № 22695зкп/к/11-03-20732/25 повідомлено Міністерство юстиції України про відмову у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви від 23.09.2025 року, оскільки у заяві не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

06 жовтня 2025 року представник Міністерства юстиції України - адвоката ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 року скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 залишено без задоволення.

Мотивуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, про те, що у заяві Міністерства юстиції від 23.09.2025 року не вказано конкретних фактів, які б могли свідчити про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, які можуть стати підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тому бездіяльність ТУ ДБР, розташованого у м. Києві , щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення за даною заявою не є протиправною.

27 жовтня 2025 року представник Міністерства юстиції України - адвокат ОСОБА_6 звернулась до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 року та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу Міністерства юстиції України.

В обґрунтування апеляційної зазначає про те, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 214 КПК України, оскільки відомості про вчинення кримінального правопорушення відповідно до ст. 214 КПК України мають бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також зазначає, що нормами КПК України не передбачено іншого процесуального реагування на повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, окрім як внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у строки, визначені ч. 1 ст. 214 КПК України.

Прокурор та представник Міністерства юстиції України до суду не з`явилися, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені.

Перевіривши судове провадження за скаргою та вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчим суддею суду першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно з ч. 1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.

Як визначено у ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК України, ст. ст. 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Проаналізувавши зміст заяви про кримінальне правопорушення від 23 вересня 2025 року слідчий суддя дійшов висновку, що в уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, не виникло обов`язку внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, поза як, в розумінні ст. 11 КК України заява представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 від 23 вересня 2025 року, не містить даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним.

Переконливих доводів, які спростовували правильність висновків слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено та в ході апеляційного розгляду провадження встановлено не було.

Зокрема, апеляційна скарга не містить спростувань висновку слідчого судді про відсутність у заяві необхідних відомостей, які б могли бути внесені до ЄРДР після реєстрації заяви у порядку ч.4 ст.214 КПК України.

Розгляд скарги проведений у її межах, доводам скарги надана належна правова оцінка.

Порушень процесуального права, які б могли слугувати безумовними підставами для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 року, - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: