ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000014 від 09.01.2026 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровська, громадянина України, який із базовою середньою освітою, раніше не судимого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, військовослужбовця в посаді водія- радіотелефоніста зенітного ракетно-артилерійського взводу зенітної батареї, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, який зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно витягу із наказу № 375 від 23 грудня 2025 року - солдата ОСОБА_3 призначено на посаду водія-радіотелефоніста зенітного ракетно-артилерійського взводу зенітної батареї, військової частини

НОМЕР_1 .

Згідно ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Проте, солдат ОСОБА_3 , в порушення наведених вимог законодавства, діючи умисно, тобто передбачаючи можливості настання суспільно- небезпечних наслідків свого діяння та бажаючи їх настання, вчинив правопорушення проти недоторканності житла чи іншого володіння особи.

Так, солдат ОСОБА_3 , 08 січня 2026 року близько 19 годині 45 хвилин, перебуваючи по вул. Архімеда, біля буд. 1-А в м. Дніпро, побачив торговельний павільйон продовольчих товарів « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташований за вказаною адресою, що належить ОСОБА_5 .

Так, в цей момент, у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний намір направлений на незаконне проникнення до вказаного приміщення, а саме до торговельного павільйону продовольчих товарів « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій умисел спрямований на незаконне проникнення до володіння особи, а саме до торговельного павільйону продовольчих товарів « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , приблизно о 19 годині 45 хвилин, 08 січня 2026 року, ОСОБА_3 , розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, що порушує недоторканість житла чи іншого володіння особи, та бажаючи чинити такі дії, за відсутності визначених законом підстав, зламав ролети на вказаному магазині, після чого розбив перше зліва від входу вікно. Далі, ОСОБА_3 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, завідомо знаючи, що територія вищевказаного приміщення є приватною власністю, не отримавши дозволу від ОСОБА_5 , самовільно через вказане вікно проник до приміщення торговельного павільйону продовольчих товарів « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушив право власника на недоторканість житла чи іншого володіння особи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 виразилися в незаконному проникненні до іншого володіння особи, тобто у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_6 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_6 добровільно надав письмову заяву, в якій беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомився з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Від потерпілого ОСОБА_5 також наявна заява з проханням проводити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України, на підставі документів, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, розгляд даного обвинувального акту здійснюється у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановленні органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, повністю знайшли своє підтвердження наданими до суду письмовими доказами по матеріалам досудового розслідування: протоколом огляду місця події з фото таблицею до нього від 08.01.2026 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання з фото таблицею до нього від 09.01.2026 року, речовими доказами визнаними по кримінальному провадженню.

Згідно висновку судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-26/1026-Д від 12.01.2026 року, два сліди пальців рук розмірами 22x37 мм та 20x30 мм, вилучені під час огляду місця події, на поверхні холодильнику та віконної рами, придатні для ідентифікації за ними особи (осіб).

Два сліди пальців рук розмірами 22x37 мм та 20x30 мм, вилучені

08.01.2026 під час огляду місця події, на поверхні холодильнику та віконної рами, які придатні для ідентифікації особи (осіб), залишені середнім та вказівним пальцями, відповідно, правої руки особи, дактилокарта якої заповнена ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, суд вважає, що надані докази отримані в передбаченому кримінально - процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а тому суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, провина обвинуваченого знайшла своє підтвердження й доведена повністю поза розумним сумнівом.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 370-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ - липкі стрічки у первинному пакуванні - паперовий конверт опечатаний аркушем паперу з рукописним написом експерта, дактилокарта на ім`я ОСОБА_3 , що знаходяться в камері схову ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Індустріальний районний суд м.Дніпра, протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1