Провадження № 1-кс/932/6636/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпро клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_4 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0038248 від 11.10.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Запоріжжі, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, який проходить військову службу на посаді моториста взводу матеріально- технічного забезпечення 1 батальйону ТрО військової частини НОМЕР_1 , солдата, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_4 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0038248 від 11.10.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді водія-стрільця відділення охорони 2 взводу охорони 2 роти охорони 4 батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість, несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків та без поважних причин, 08 травня 2025 року, самовільно залишив місце служби місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 , що розташовувалось в населеному пункті АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, поза межами військової частини НОМЕР_2 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, до 03 серпня 2025 року, доки самостійно не з`явився до військової частини НОМЕР_3 , де повідомив про намір далі проходити військову службу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення місця служби військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, солдат ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді моториста взводу матеріально-технічного забезпечення НОМЕР_4 батальйону ТрО військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість, несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків та без поважних причин, 21 вересня 2025 року, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, самовільно залишив місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яке розташоване у АДРЕСА_3 , та проводив час на власний розсуд, поза межами військової частини НОМЕР_5 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, до 13 листопада 2025 року, доки не був затриманий слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) ТУ ДБР у м. Краматорську, відповідно до вимог ст. 208 КПК України, за адресою: АДРЕСА_4 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

13 листопада 2025 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст.ст. 207, 208 ПК України.

13 листопада 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, актом проведення службового розслідування та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Старший слідчий просить застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, обґрунтовуючи таку вимогу наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що дають йому достатні підстави вважати, що останній може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, вручені підозрюваному ОСОБА_6 та захиснику ОСОБА_5 13 листопада 2025 року, що підтверджується розписками останніх.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з огляду на його обґрунтованість та застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в умовах гауптвахти строком 60 діб без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти клопотання, зазначив, що бажає повернутися на військову службу.

Захисник в судовому засіданні не заперечував проти клопотання слідчого.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь в судовому засіданні, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання старшого слідчого підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України, на даній стадії кримінального провадження, підтверджується достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, зокрема: -матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_2 з додатками; - матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 з додатками; - протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , тощо.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України (ч. 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

Старшим слідчим доведено існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_6 може спробувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду враховуючи, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим суворість покарання, яке загрожує йому за вчинення цих кримінальних правопорушень у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, у разі визнання його винним, може бути визнана ним більш небезпечною ніж втеча.

Також, старшим слідчим доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_6 може спробувати незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на останніх. При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду, усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

В той же час слідчий суддя не вбачає заявлених ризиків, передбачених п.п.4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки старшим слідчим та прокурором не надано допустимих і належних доказів можливості вчинення підозрюваним ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а обґрунтування старшого слідчого не конкретизовані та є похідними від ризиків незаконного впливу на свідків та переховування і пов`язані виключно зі статусом підозрюваного (військовослужбовець), який при цьому раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто не є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 8 ст.176 КК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405,407,408,429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею оцінено в сукупності всі вищенаведені обставини, у тому числі, вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків; репутацію підозрюваного; відсутність попередніх судимостей.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі підозрюваного ОСОБА_6 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам досудового розслідування, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Приймаючи до уваги вагомість наявних доказів, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, з правовою кваліфікацією, для даної стадії досудового розслідування, за ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України; тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні; дані про особу підозрюваного, конкретні обставини інкримінованих злочинів, та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України; слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання старшого слідчого і застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин, серйозність підозри, повідомленої йому, з урахуванням встановлених ризиків, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

В той же час абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України не містить категоричної заборони визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 407, 408 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 і наділяє слідчого суддю певною дискрецією у вирішенні вказаного процесуального питання.

Відповідно до вимог п.п.2, 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на вищевикладені обставини, ступінь суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, що інкримінуються підозрюваному ОСОБА_6 , враховуючи його майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 242 240 гривень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-196, 202, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_4 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0038248 від 11.10.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти з моменту фактичного затримання з 13 листопада 2025 року по 11 січня 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі вісімдесяти (80) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 242 240 гривень.

При внесенні визначеної суми застави підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти звільнити.

У випадку внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту постійної або тимчасової дислокації військової частини, де проходить військову службу підозрюваний, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого фактичного місця проживання або місця проходження служби, у разі невиконання яких, слідчим суддею або судом буде вирішено питання про звернення застави в дохід Держави.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Дана ухвала діє до 11 січня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1