Справа № 645/532/24
Провадження № 1-кп/645/117/25
У Х В А Л А

іменем України

16 грудня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові матеріали справи за обвинувальним актом по кримінальному провадженню за № 0001730 від 07.12.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою технічною освітою, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзенського районного суду м.Харкова від прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова дійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001730 від 07 грудня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до Закону України«Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-IXвід 26.02.2025, який набрав чинності 25.04.2025, змінено найменування місцевих загальних судів, зокрема Фрунзенський районний суд м. Харкова змінено на Немишлянський районний суд м. Харкова. Зміна найменування місцевого загального суду не призвела до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , 05.12.2023 року, приблизно о 17 год. 15 хв., у період дії воєнного стану на території України, перебуваючи у приміщенні магазину «Єва» ТОВ «РУШ» (), який розташований за адресою: м. Харків, Салтівське Шосе, буд. 248-Б, маючи на меті злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, підійшов до полиць з парфумованою водою в магазині, де, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що поблизу нього сторонніх осіб не знаходилось та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав парфумовану жіночу воду «Moschino Toy 2», ємністю 5 мл, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 12.12.2023 становить 457 гривень 25 копійок. Надалі із викраденою парфумованою жіночою водою «Moschino Toy 2», ємністю 5 мл ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, звернувши викрадене майно на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на суму 457 гривень 25 копійок.

Дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурором Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження в частині ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність даного діяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання прокурора про закриття кримінального провадження в частині ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність даного діяння підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 , що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд в частині обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України, тому просив закрити провадження саме в цій частині.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч. 1 ст. 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, що набув чинності 09.08.2024, змінено максимальний розмір дрібного викрадення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, з набранням чинності вказаним Законом змінено диференціюючий критерій розмежування адміністративного проступку та кримінального правопорушення: викрадення майна крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати на суму до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на даний час утворює склад адміністративного, а не кримінального правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України визначено, що неоподатковуваний мінімум щодо адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з під. 169.1.1, п.169.1 ст. 169 ПК України податкова соціальна пільга встановлюється у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня 2024 - встановлений в розмірі 3028 грн.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.08.2024 у справі №567/507/23 (провадження №51-7110 км 23), ч.2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону України №3886-ІХ) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 цього кодексу настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 НМДГ. Отже, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 НМДГ (3028 грн. в 2024 році),

Таким чином, розмір вартості майна за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст. 51 в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 , що становило 302 грн. 80 коп. збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 3 028 грн., тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю понад 3 028 грн.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.185КК України надійшло до суду 30 січня 2024 року, на момент розгляду цього кримінального провадження судом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки Законом України № 3886-ХІ від 18.07.2024 внесено зміни до ст.51КУпАП та збільшено розмір вартості майна, який впливає на розмежування адміністративного правопорушення та кримінального правопорушення та кваліфікацію дій особи.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, в обвинувальному акті вказано, що протиправними діями ОСОБА_4 а заподіяна матеріальна шкода ТОВ «РУШ» на суму 457 гривень 25 копійок, тобто встановлена досудовим розслідуванням заподіяна шкода обвинуваченим не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Положення п. 4-1 ч.1 ст.284КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

В судовому засіданні прокурор завила клопотання про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, обвинувачений клопотання підтримав, тим самим надав згоду на його закриття.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст.185КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судові витрати на залучення експертів: на проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/28926-ТВ від 12.12.2023 року у розмірі 1135 гривень 92 копійки; на проведення судово-портретної експертизи № СЕ-19/121-24/45-ФП від 16.01.2024 у розмірі 3786 гривень 40 копійок віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100КПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 479-2 КПК України, ст.ст. 3, 4, 5 КК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження за № 0001730 від 07.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати понесені на залучення експертів віднести на рахунок держави.

Речовий доказ: CD-R диск з відеозаписами з камер спостереження магазину «Єва», розташованого за адресою: м. Харків, Салтівське Шосе, буд.248-Б, який знаходяться в матеріалах кримінального провадження - залишити там зберігати.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Немишлянський районний суд м. Харкова протягом семи діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 16 грудня 2025 року.

Суддя