Провадження № 1-кс/686/1253/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції у залі суду міста Хмельницького клопотання слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоря Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого трактористом-машиністом ТОВ «Партнер Агропром», раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0001463,

УСТАНОВИЛА:

28.01.2026 слідчий СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням, погодженим із прокурором Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали подане клопотання, просили його задовольнити. Також прокурор доповнив клопотання у частині покладення на підозрюваного також і обов`язку утриматись від спілкування свідками, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечили проти застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту з підстав необгрунтованості підозри та відсутності заявлених стороною обвинувачення ризиків. Просили відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню із наступних підстав.

СУ ГУ НП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2024 року за №0001463 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 263 КК України.

22.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, а саме у тому, що «згідно з рішенням 1 сесії VIII скликання Рівненської районної ради від 03.12.2020 ОСОБА_7 є депутатом VIII скликання Рівненської районної ради Рівненської області.

Так, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_5 , який працює механізатором ТОВ «Агрохолдинг «Зоря», засновником якого є ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО», та здійснює підживлення полів вказаного підприємства аміачною селітрою, про свої злочинні наміри, спрямовані на корисливе, протиправне, таємне викрадення аміачної селітри, яка належить ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО», попередньо залучивши до протиправної діяльності ОСОБА_8 . Таким чином ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , вступили у попередню змову та досягли спільного злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна.

В подальшому, діючи в умовах воєнного стану, введеного на всій території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та в подальшому неодноразово продовжений іншими Указами Президента України, востаннє від 15 квітня 2025 року № 235/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 16 квітня 2025 року № 4356-ІХ «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 90 діб, реалізуючи свій злочинний умисел на крадіжку аміачної селітри, належної ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО», 20.02.2025 ОСОБА_7 з власного мобільного телефону № НОМЕР_1 о 16 год 03 хв, зателефонував до ОСОБА_5 на його мобільний телефон № 098-8789-39-52 та домовилися про вчинення в той же день крадіжки аміачної селітри, належної ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО» на полі неподалік сіл Бронники та Михайлівка Рівненського району Рівненської області.

Так, ОСОБА_7 20.02.2025, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадання чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , з власного мобільного телефону № НОМЕР_1 о 18 год 23 хв зателефонував на мобільний телефон № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 та повідомив, що йому потрібно приїхати на поле неподалік сіл Бронники та Михайлівка Рівненського району Рівненської області, де його буде чекати ОСОБА_5 , на що ОСОБА_8 погодився.

Надалі ОСОБА_8 , діючи відповідно до вказівки ОСОБА_7 , 20.02.2025, з власного мобільного телефону № НОМЕР_2 о 20 год 27 хв зателефонував на мобільний телефон № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 та запитав, коли та куди під`їхати, на що останній відповів, що пізніше повідомить.

В подальшому, 20.02.2025 ОСОБА_5 з власного мобільного телефону № 098-8789-39-52 о 20 год 57 хв зателефонував на мобільний телефон № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 та повідомив, що він знаходиться на полі неподалік сіл Бронники та Михайлівка Рівненського району Рівненської та чекає на останнього.

Реалізуючи злочинний умисел, в період часу з 20 год 57 хв по 21 год 11 хв, 20.02.2025 ОСОБА_8 на невстановленому транспортному засобі приїхав на поле неподалік сіл Броники та Михайлівка Рівненського району Рівненської області звідки за допомогою ОСОБА_5 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, передбачаючи та свідомо бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, таємно, погрузили в транспортний засіб 3 тони аміачної селітри, належної ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО», вартістю 21546,00 гривень за тонну, після чого, ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 8000 грн в якості грошової винагороди за вчинення крадіжки.

Вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 спричинили ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «ВІТАГРО» майнової шкоди на загальну суму 64 638 гривень».

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зокрема, підтверджується: протоколом про результати здійснення негласних слідчих дій від 28.03.2025; протоколом допиту допиту ОСОБА_5 від 22.01.2026; іншими матеріалами римінального провадження в їх сукупності.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_5 на цій стадії кримінального провадження, виходячи лише із фактичних обставин, які містяться у поданих слідчому судді матеріалах, слідча суддя приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про високу ймовірність причетності ОСОБА_5 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Разом з тим, вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки ні слідчим, ні прокурором не наведено обставин, які б дали суду беззаперечні підстави вважати, що ОСОБА_5 має намір ухилятися від слідства, а лише тяжкість можливого покарання при можливому визнанні підозрюваного винним не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог закону.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

У справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

ОСОБА_5 має постійне місце проживання та місце роботи, утримує малолітню дитину, отже його соціальні зв`язки є сталими.

Також слідчою суддею враховується, що підозрюваний раніше не судимий, на розгляд клопотання з`явився самостійно за першою вимогою, довгий час був обізнаний із фактом розслідування зазначеного кримінального провадження, надавав показання та від органу досудового розслідування не переховувався, а відтак, приходжу до висновку, що зазначений ризик не є доведеним.

Разом з тим, уважаю доведеним існування ризику впливу на свідків, інших підозрюваних, яким можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримують шляхом слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засідання (ч. 1,2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в поряду, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст.95 КПК України).

За таких обставин приходжу до висновку про наявність визначеного ст. 177 КПК України ризику незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідча суддя враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, неодружений, працюює трактористом-машиністом ТОВ «Партнер Агропром», що підтверджується довідкою товариства № 51 від 23.01.2026.

Має доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої сплачує аліменти у сумі 1/4 частини заробітку згідно із рішенням Рівненського районного суду від 20.10.2022.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно як спокійна та врівноважена людина, має позитивну репутацію, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, виховує доньку, що підтверджується характеристикою Зорянської сільської ради від 26.01.2026.

Ураховуючи наведені ризики, усі визначені ст.178 КПК України обставини, дані про особу підозрюваного, приходжу до висновку, що забезпечити виконання підозрюваною покладених на ного процесуальних обов`язків зможе запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 23:00 год. до 06:00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду з покладенням на неї зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою, а також відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід буде достатнім для виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Строк домашнього арешту слід визначити у межах строків досудового розслідування, а саме по 28.03. 2026 року.

Керуючись ст.177, 178, 181, 194, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити клопотання частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, строком по 28 березня 2026 року запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 23:00 год. до 06:00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду з покладенням зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування свідками, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- не відлучатися із насленого пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Ухвала діє по 28 березня 2026 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя