Справа № 178/2637/25
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2025 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в сел. Кринички в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду і виклику учасників, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000086 від 15 листопада 2025 року за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Сасівка Компаніївського району Кіровоградської області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, раніше не судимого, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 №511), посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Відповідно до примітки до ст. 358 КК України під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 КК України слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі само зайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити. Таким чином, посвідчення водія є офіційним документом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , посвідчення водія в територіальних сервісних центрах не отримував. Після чого, ОСОБА_3 у жовтні 2025 року (більш точного часу досудовим розслідування не встановлено), перебував в м. Дніпрі, де в цей час у нього виник кримінально протиправний умисел, направлений на придбання підробленого документу, а саме посвідчення водія з правом керування транспортними засобами категорії «В».

Далі, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізувати свій кримінально протиправний умисел, у жовтні 2025 року (більш точного часу досудовим розслідування не встановлено) замовив за грошову винагороду у невстановленої в ході досудового розслідування особи, офіційний документ - посвідчення водія з метою подальшого його використання.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 , реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, під час спілкування з невстановленою в ході досудового розслідування особою, надав свій фотознімок, фото власноручного підпису, копії посвідки на постійне проживання в Україні та картки платника податків, для їх подальшого внесення до посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_3 .

В подальшому, невстановлена в ході досудового розслідування особа, в невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, використовуючи фотознімки ОСОБА_3 , та надані ним анкетні дані, підробила офіційний документ а саме посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_3 . Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-25/45115-ДД від 20 листопада 2025 року, усі зображення лицьового та зворотного боків посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 », отримані способом термографічного друку за допомогою знакосинтезуючих пристроїв типу сублімаційного, термотрансферного принтерів тощо. Бланк посвідчення водія із серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 », не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Після чого, не встановлена в ході досудового розслідування особа, по завершенню підроблення посвідчення, направила вказане посвідчення водія серійним номером НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_3 , на відділення «Нової пошти» № 153, яке розташоване за адресою: проспект Слобожанський, 115 у м. Дніпрі.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення / проступок /, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, за ознаками пособництва в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 , 14 листопада 2025 року, близько 23 год. 45 хв., керуючи автомобілем Geely, д/н НОМЕР_2 , на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений працівниками поліції Управління патрульної поліції ГУНП в Дніпропетровській області на стаціонарному посту «Криничанський», який розташований на території Кам`янського району Дніпропетровської області.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 , реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, при перевірці документів, які надають право керування транспортним засобом, ОСОБА_3 , не маючий права керувати транспортним засобом, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що він не проходив установленого порядку отримання посвідчення водія, пред`явив працівникам поліції посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 від 30.10.2025 р., заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з його особистою фотокарткою та цифровим підписом, яке надає останньому право керування транспортними засобами категорії «В», тим самим умисно використав завідомо підроблений документ, яким неправдиво підтвердив право керування транспортним засобом.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/104-25/45115-ДД від 20 листопада 2025 року, усі зображення лицьового та зворотного боків посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 », отримані способом термографічного друку за допомогою знакосинтезуючих пристроїв типу сублімаційного, термотрансферного принтерів тощо. Бланк посвідчення водія із серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 », не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення / проступок /, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, за ознаками використання завідомо підробленого документа.

За сукупністю скоєного, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень / проступків /, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України, а саме: пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, а також використанні завідомо підробленого документа.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_5 долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень / проступків/, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутністю підтверджено підписом в заяві обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 з яким він уклав договір.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, а також приймаючи до уваги його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, який надав свою згоду в присутності захисника, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення / проступки /, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: пособництво в підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем, а також використанні завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінальних проступків, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем, а також використанні завідомо підробленого документа.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставини, які обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

В ході проведення досудового слідства Дніпропетровським НДЕКЦ проведено судову технічну експертизу № СЕ-19/104-25/45115-ДД на проведення якої затрачено 2674,20 грн., які суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 КК України ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 КК України ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в дохід держави у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу у дохід держави у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Долучене до справи в якості речового доказу посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 30 жовтня 2025 року, заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; CD-R диск на якому збережено відеозапис огляду місця події; флеш-носій на якому збережено відеозапис з нагрудних відеокамер поліцейських; скріншоти з мобільного телефону в кількості 9-ти штук на яких зображено додаток нової пошти щодо отримання посилки, та скріншоти з власного мобільного телефону на яких зображено листування з особою в якої останній замовив та яка виготовляла посвідчення водія, вказані скріншоти виготовлено у вигляді фото таблиці, яка долучена до протоколу огляду - зберігати в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь держави 2674,20 грн. за проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/104-25/45115-ДД від 20 листопада 2025 року.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Криничанський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення з урахуванням вимог ст.394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1