ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/751/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/128/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ст. 358 ч.4 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 р.

Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 15 січня 2025 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2019 року за № 0003246,

в с т а н о в и л а:

цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, приватного підприємця, не депутата, такого, що раніше не судимий, на утриманні має 1 малолітню дитину,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Звільнено ОСОБА_8 від покарання, призначеного за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України.

Як визнав суд, у 2018 році, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 вирішив отримати у користування земельну ділянку площею 0, 0460 га за рахунок земель комунальної власності Тернопільської міської ради, що знаходиться по вул. Митрополита Шептицького, 4в, м. Тернопіль, для здійснення підприємницької діяльності - розміщення торгово-побутових приміщень.

В цей час, у ОСОБА_8 виник кримінально-протиправний умисел на використання завідомо підробленого документа, а саме документа про наявність нерухомого майна на землях комунальної власності Тернопільської міської ради, що знаходиться по вул. Митрополита Шептицького, 4в, м. Тернопіль, оскільки наявність нерухомого майна, відповідно до ч. 1 ст. 110 Земельного кодексу України, обтяжує право комунальної власності Тернопільської міської ради на земельну ділянку та надає йому право укласти договір оренди земельної ділянки комунальної власності із Тернопільською міською радою.

Водночас, ОСОБА_8 достовірно знав про те, що за вказаною адресою будь-який об`єкт нерухомого майна відсутній.

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи з корисливих мотивів, 10.10.2018 ОСОБА_8 звернувся із заявою до директора приватного підприємства «ВОЛКАС» (надалі ПП «ВОЛКАС») ОСОБА_10 щодо проведення технічної інвентаризації споруди для підприємницької діяльності за адресою АДРЕСА_1 . На підставі отриманих від ОСОБА_8 документів, директор ПП «ВОЛКАС» ОСОБА_10 12.10.2018 склав, видав та засвідчив своїми підписами та печатками технічний паспорт з реєстровим номером 00893 на громадський будинок споруду для підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 , в який вніс неправдиві відомості щодо наявного за вказаною адресою об`єкта нерухомого майна, а саме споруди для підприємницької діяльності загальною площею 8,5 кв. м.

Технічний паспорт призначений для описання технічних характеристик нерухомого майна. Однак, даний документ містив завідомо недостовірну інформацію - інформація, яка міститься у технічному паспорті, не підтверджувала фактичну наявність нерухомого майна, та не могла бути використана у правозастосовчій діяльності.

В подальшому, ОСОБА_8 отримавши від директора ПП «ВОЛКАС» ОСОБА_10 технічний паспорт із реєстровим номером 00893 на громадський будинок споруду для підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 , та достовірно знаючи, що у ньому містяться неправдиві відомості щодо об`єкту нерухомого майна, 20.09.2019 звернувся до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Кременецької міської ради, що знаходиться по вул. Шевченка, 67, м. Кременець із заявою про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - споруду для підприємницької діяльності, що знаходиться по вул. Митрополита Шептицького, 4в, м. Тернопіль.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, 20.09.2019 ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Кременецької міської ради, що знаходиться по вул. Шевченка, 67, м. Кременець надав технічний паспорт реєстровий номер 00893 на громадський будинок (споруда для підприємницької діяльності), що по вул. Митрополита Шептицького, 4в, м. Тернопіль, виготовлений приватним підприємством «ВОЛКАС», довідку товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» №68/19А від 13.05.2019 та заяву № 36025838 про реєстрацію прав та їх обтяжень для реєстрації об`єкта нерухомого майна.

Наявність у ОСОБА_8 нерухомого майна, відповідно до ч. 1 ст. 110 Земельного кодексу України, обтяжило право комунальної власності Тернопільської міської ради на земельну ділянку та надало йому право на звернення до Тернопільської міської ради від імені товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕР-ВІВ» щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,0460 га для будівництва та обслуговування споруди для провадження підприємницької діяльності з реконструкції під торгово-побутово-офісні приміщення по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :12:006:0056.

ОСОБА_8 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 20.09.2019 використав завідомо підроблений документ, а саме технічний паспорт реєстровий номер 00893 на громадський будинок (споруда для підприємницької діяльності), що по АДРЕСА_1 , виготовлений приватним підприємством «ВОЛКАС».

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 вважає, що вказаний вирок підлягає до скасування, а кримінальне провадження закриттю у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

На думку захисника, висновки суду не відповідають вимогам закону, а судове провадження проводилось за наявності упередженості суду та сторони обвинувачення.

Стверджує, що оскаржуваний ним вирок базується на недопустимих доказах, зібраних органом досудового розслідування.

Зауважує, що у ОСОБА_8 злочинного умислу на вчинення протиправних дій не виникало, а натомість він реалізовував своє законне право як громадянина.

На переконання апелянта, досудовим розслідуванням не здобуто жодних об`єктивних даних, що саме ОСОБА_8 подав підроблений документ, а саме технічний паспорт з реєстровим номером 00893 на громадський будинок споруду для підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 , в якому були внесені директором ПП ВОЛКАС неправдиві відомості щодо наявного за вказаною адресою об`єкта нерухомого майна, а саме споруди для підприємницької діяльності загальною площею 8,5 кв.м.

Відтак, вважає, що вирок суду не відповідає вимогам ст.370 КПК України, оскільки ухвалений судом не на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, в ньому не наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стверджує, що у діях ОСОБА_8 відсутній склад кримінального правопорушення, оскільки належних доказів, що він причетний до виготовлення підробленого документа та його використання в ході досудового розслідування та судового розгляду справи не здобуто.

Звертає увагу, що з суб`єктивної сторони злочин, передбачений ч.4 ст.358 КК України, характеризується виною у формі умислу, наявність якого у ОСОБА_8 стороною обвинувачення не доведено.

Зазначає, що у кримінальному провадженні не встановлено, що саме на момент виготовлення технічного паспорта не було споруди і водночас не доведено жодним доказами, що технічний паспорт був виготовлений як фальшивий та внесені до нього відомості неправдиві.

Також вважає не доведеним, що ОСОБА_8 , звертаючись до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Кременецької міської ради, подаючи виготовлений технічний паспорт нерухомого майна, достовірно знав, що у ньому містяться неправдиві відомості щодо об`єкту нерухомого майна.

Акцентує увагу на тому, що на даний час виготовлений технічний паспорт з реєстром номером 00893 на громадський будинок споруду для підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 , не визнаний недійсним та право власності на вказану споруду не скасовано.

На переконання апелянта, здобуті стороною обвинувачення докази, що були безпосередньо досліджені судом першої інстанції, не доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення.

Вважає, що суд першої інстанції неправильно і неповно встановив обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України і прийшов до неправильних висновків щодо події кримінального правопорушення, а тому ставить питання про повторне дослідження доказів у справі.

Просить вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 18 січня 2024 року відносно ОСОБА_8 . Скасувати і закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляційну скаргу і, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просять скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_8 складу злочину; міркування прокурора, який вирок суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим і тому просить залишити його без зміни та відмовити у задоволені апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судове слідство та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо доведення винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінально правопорушення та кваліфікації його дій, дотримався вказаних вимог закону.

З матеріалів провадження вбачається, що місцевий суд провів розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК у межах висунутого обвинувачення.

При цьому, суд дотримався приписів, установлених статтями 10, 22 КПК, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом.

За змістом ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 91 КПК доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Ретельно перевіривши надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_8 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд першої інстанції у вироку навів детальний аналіз усіх досліджених доказів, дав їм у відповідності з вимогами ст. 94 КПК належну оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як встановлено перевіркою матеріалів провадження, досудове та судове слідство проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Таких порушень цього закону, які були б істотними та потягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у використанні завідомо підробленого документа суд зробив на підставі ретельно досліджених в судовому засіданні і детально викладених у вироку доказів.

Обґрунтовуючи свої висновки щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 , суд у вироку належним чином проаналізував показання допитаних в судовому засідання свідків, а також протоколи слідчих процесуальних дій і висновки проведених у справі експертиз, які, у своїй сукупності, доводять винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Відповідно до ч. 4 ст. 358 КК України відповідальність настає за використання завідомо підробленого документа, що може бути вчинене одним із двох способів: 1) пред`явлення документа; 2) подання документа. Використання завідомо підробленого документа є закінченим злочином з моменту, коли документ пред`явлено винною особою, незалежно від того, чи вдалося їй досягти поставленої мети.

Згідно з приміткою до ст. 358 КК під офіційним документом у статтях 357 і 366 КК України слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Таким документом, відповідно до матеріалів кримінального провадження, є документ про наявність нерухомого майна на землях комунальної власності Тернопільської міської ради, а саме - технічний паспорт із реєстровим номером 00893 на громадський будинок споруду для підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 , який ОСОБА_8 отримав від директора ПП «ВОЛКАС» на підставі поданої ним заяви щодо проведення технічної інвентаризації споруди для підприємницької діяльності за вказаною адресою.

При цьому, про відсутність такої споруди по АДРЕСА_1 , що, в свою чергу, не давало підстав для звернення за виготовленням технічного паспорта та подальшого звернення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,0460 га для будівництва та обслуговування споруди для провадження підприємницької діяльності з реконструкції під торгово-побутово-офісні приміщення по вул. Митрополита Шептицького, 4в, м. Тернопіль, ОСОБА_8 було достовірно відомо, що підтверджується дослідженими судом першої та апеляційної інстанції доказами.

Зокрема, протоколом огляду від 11.11.2019 р. з таблицею ілюстрацій до нього, що був предметом дослідження суду першої та апеляційної інстанцій, відповідно до якого оглянуто земельну ділянку по АДРЕСА_1 , що розташована між торговим центром за адресою м.Тернопіль, вул. Митрополита Шептицького, 4а та колишнім квітковим ринком. Протоколом огляду зафіксовано, що дана земельна ділянка заасфальтована та на ній будь-яких об`єктів нерухомого майна, крім тимчасової споруди, де здійснюється реалізація кавових напоїв, виявлено не було. (т.1 а. п.176-179)

Апеляційний суд звертає увагу, що огляд земельної ділянки проведено через незначний проміжок часу після звернення ОСОБА_8 до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Кременецької міської ради із заявою про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомо майна -споруду для підприємницької діяльності, що знаходиться по вул. Митрополита Шептицького в м. Тернополі.

При цьому, під час проведення вказаної слідчої дії не встановлено жодних ознак щодо наявності фундаменту, що є обов`язковою складовою нерухомого майна; проведення будь-яких інженерних комунікацій (підведення водоканалізаційної мережі, електрогазових ліній, теплоопалювальної мережі), які необхідні для його функціонування.

Тобто, докази існування такого об`єкту, про який стверджує обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник, на час звернення обвинуваченого із відповідною заявою про проведення технічної інвентаризації будівлі, відсутні.

Відсутність капітального нерухомого майна по вул. Шетицького, 4в у м. Тернополі, на час звернення ОСОБА_8 із відповідною заявою про проведення технічної інвентаризації споруди для підприємницької діяльності за вказаною вище адресою, також підтверджується дослідженими судом першої інстанції:

- повідомленням Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільській області 40-1019-4.4-2585-19 від 20.11.2019 р., згідно з яким інформація щодо вищезазначеного об`єкту будівництва за адресою м. Тернопіль, вул. Митрополита Шептицького, 4в, відсутня; (т.1, а.п.180)

- експертним висновком за результатами проведення комплексної земельно-технічної, будівельно-технічної та експертизи з питань землеустрою з додатком від 19.05.2020 р. № 523/642/20-22, згідно якого по АДРЕСА_1 об`єкти нерухомого майна площею 8, 5 кв.м. відсутні; (т.2, а.п. 60 - 78)

- повідомленням Тернопільського міського РЕМ ВАТ Тернопільобленерго № 1231 від 21.12.2019 р., яким стверджується, що послуг з розподвлу електричної енергії Тернопільським міським РЕМ ВАТ Тернопільобленерго на нерухоме майно за адресою вул. Шептицького, 4в у м. Тернопіль не надається; (т. 3, а.п.76)

- повідомленням Управління містобудування, архітектури та кадастру №2287/14 від 28.12.2019 р., з якого слідує, що Управлінням не присвоювався адресний номер об`єкут нерухомості - споруді для підприємницької діяльності за адресою вул. Митрополита Шептицького, 4в у м. Тернопіль; (т.3, а.п. 77)

- повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № 76/90-20 від 04.02.2020 р., за змістом якого за адресою м. Тернопіль, вул. Митрополита Шептицького, 4в об`єкт нерухомості відсутній; (т.3, а.п. 80,81)

- актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 30.01.2020 р., яким стверджується, що за адресою вул. Митрополита Шептицького, 4в відсутні об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. (т.3, а.п. 84,85)

Окрім того, за клопотанням сторони захисту, апеляційним судом було допитано свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , проте надані ними свідчення в суді апеляційної інстанції жодним чином не підтверджують доводи обвинуваченого щодо наявності капітальної споруди за вказаною вище адресою, яка є предметом спору.

Так, свідок ОСОБА_11 повідомив, що він був директором КП Радикал, яке мало земельну ділянку на вул. Митрополита Шептицького, 4 у м. Тернополі і по сусідству знаходилось ряд кіосків, як переносних, так і з залитими фундаментами. Однак, чи мав якесь відношення до вказаних споруд ОСОБА_8 він не знає.

Свідок ОСОБА_12 показав, що він був виконавцем робіт проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_8 по вул. Митрополита Шептицького, 4в м. Тернополі, однак фактично суть його показів зводиться до того, що у нього не було претензій до наданої йому документації на вказаний об`єкт і такі документи не містили ознак підробки.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду не міг пояснити те, яким чином, у кого, на підставі яких документів та за які кошти він придбав зазначений вище об`єкт нерухомого майна чи яким чином він отримав вказаний об`єкт у користування.

Таким чином, будь-яких доказів про те, що об`єкт нерухомого майна, а саме капітальна споруда площею 8,5 кв.м., про проведення технічної інвентаризації якого ОСОБА_8 10.10.2018 р. звертався до ПП «ВОЛКАС», знаходився в м. Тернополі по вул. Митрополита Шептицького, 4в, судом першої інстанції не здобуто.

Тому, на переконання колегії суддів, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 , знаючи про відсутність об`єкта нерухомого майна по вул. Митрополита Шептицького, 4в у м. Тернополі, звернувся до директора ПП ВОЛКАС із заявою про проведення технічної інвентаризації неіснуючого нерухомого майна та згодом особисто подав до відділу державної реєстрації Кременецької міської ради виготовлений фіктивній технічний паспорт, в якому відображена неправдива інформація про наявне капітально побудоване приміщення, з метою набуття права власності на нерухоме майно та отримання в подальшому права на оренду відповідної земельної ділянки. Тобто, обвинувачений ОСОБА_8 усвідомлював, що використовує завідомо підроблений документ, а тому усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажав настання відповідних наслідків у виді реєстрації права власності на відсутній об`єкт нерухомого майна.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що досліджені судом першої інстанції докази, у своїй сукупності, свідчать про те, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у використанні завідомо підробленого документа.

Підстав для сумніву в правильності оцінки зібраних досудовим слідством та досліджених судом першої інстанції доказів щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, в колегії суддів немає. Обґрунтованих доводів з цього приводу не наведено як в апеляційній скарзі, так і безпосередньо під час перегляду вироку в апеляційному порядку.

Вирок суду першої інстанції є обґрунтованим і законним.

Будь-яких передбачених ст.409 КПК України підстав для його скасування, про що сторона захисту ставить питання в апеляційній скарзі, не встановлено при перевірці справи в апеляційному порядку, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 15 січня 2025 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді