Справа № 946/6180/25
Провадження № 1-кс/946/137/26
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від провадження у справі №946/6180/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України у кримінальному провадженні №0002626, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.06.2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

Суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 здійснюється розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002626 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.06.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

14.01.2026 року обвинуваченим ОСОБА_4 подано заяву про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні.

В обґрунтування заяви обвинувачений ОСОБА_4 зазначає, що у нього виникли сумніви в неупередженості судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 під час розгляду справи № 946/6180/25. Так, суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 своїм судовим рішенням про продовження йому, ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежив його свободу та конституційні права на підставі клопотання прокурора, яке було неналежним чином оформлено, не мало юридичну силу процесуального документу, відтак взагалі не могло бути предметом розгляду та на його підставі не могло бути ухвалене судове рішення, яким обмежені його конституційні права та свободи. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.12.2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у справі № 946/6180/25 (провадження № 1-кп/946/457/25) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України у кримінальному провадженні № 0002626, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.06.2025 року клопотання прокурора задоволено; застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утримання в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» на строк до 09 лютого 2026 року, без визначення розміру застави; строк дії наявної ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 09.02.2026 року. Підставою для прийняття вказаного судового рішення послугувало клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі якого суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 постановлена ухвала Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.12.2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у справі № 946/6180/25 (провадження № 1-кп/946/457/25), 03.12.2025 року надійшло на електронну пошту Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області. За допомогою сервісу з перевірки підписання кваліфікованим електронним підписом встановлено, що на ньому відсутній кваліфікований електронний підпис прокурора, що вбачається з наданих матеріалів судом першої інстанції до Одеського апеляційного суду (копія додається). Крім того, з наданих матеріалів судом першої інстанції до Одеського апеляційного суду матеріалів вбачається, що клопотання прокурора засвідчено кваліфікованим електронним підписом судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 , а не прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 . За приписами ч. 1 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Таким чином, обов`язковою умовою для прийняття процесуального рішення судом про продовження строку тримання під вартою є відповідне клопотання прокурора. Клопотання прокурора як процесуальний документ має бути підписаний власноручним підписом або кваліфікованим електронним підписом, який прирівнюється до власноручного. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.35 КПК України у суді функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система та/або її окремі підсистеми (модулі). Процесуальні документи в електронній формі можуть подаватися учасниками кримінального провадження до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремих підсистем (модулів) у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. У відповідності д ч.4 ст.106-1 КПК України документи, підписані погоджені в інформаційно-комунікаційній системі досудового розслідування використанням кваліфікованого електронного підпису, їх примірники в електронній та паперовій формах визнаються оригіналами документів. Так, прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до суду в паперовій формі не подалось, його направлено засобами електронного зв`язку, від так як електронний документ таке клопотання мало містити відомості про його підписання кваліфікованим електронним підписом прокурора. Враховуючи вищевикладені доводи та аргументи, суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 , не мав підстав для прийняття до розгляду, вирішення такого процесуального документу, який в паперовій формі з оригіналом власноручного підпису прокурора до суду не подавався, в електронному вигляді через ЄСІТС також не подавався, а надісланий на електронну пошту суду - не містив відомостей про його надсилання до суду з використанням кваліфікованого електронного підпису прокурора, а відтак на підставі неналежним чином оформлених матеріалів приймати процесуальні рішення, яким його обмежено в конституційних правах та свободах. За таких обставин, суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 був позбавлений процесуальної можливості розглядати неналежним чином оформлений та підписаний процесуальний документ та приймати по ньому ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якою обмежені конституційні права та свободи, оскільки в даному випадку слід було вважати неподаним клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Одеської області ОСОБА_6 , незважаючи на неналежне оформлення процесуального документу, який надає підстави для вирішення судом питання про продовження запобіжного заходу згідно ч. 1 ст. 331 КПК України, відтак фактично за відсутності клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (не підписане власноручним підписом в паперовому вигляді, не підписане як електронний документ кваліфікованим електронним підписом), приймає 11.12.2025 року процесуальне рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обмежує конституційні права та свободи. Вказане свідчить, що суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 при вирішення вказаного питання, задовольнивши неналежним чином оформлений процесуальний документ, не був безстороннім, а такі грубі порушення викликають в серйозні сумніви в неупередженості судді та серйозні занепокоєння, що в рамках даного кримінального провадження даний склад суду є об`єктивним, неупередженим та безстороннім. Також вищевикладені обставини в своїй сукупності викликають не тільки обґрунтовані сумніви в неупередженості судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 , а й недовіру до даного складу суду.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні зазначив, що є сумніви в неупередженості судді ОСОБА_6 .. Підтримує заяву про відвід судді ОСОБА_6 . Суддя ОСОБА_6 розглянув клопотання про продовження запобіжного заходу, яке не відповідало вимогам КПК України, а саме воно не мало кваліфікованого електронного підпису.

В судовому засіданні обвинувачений підтримав свою заяву про відвід судді ОСОБА_6 та підтримав повністю позицію адвоката.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви обвинуваченого про відвід судді ОСОБА_6 . Зазначив, що клопотання дійсно направляється електронним шляхом. Однак це клопотання в оригіналі було подано прокурором у судовому засіданні від 03.12.2025, тобто було розглянуто належне клопотання.

Суддя ОСОБА_6 не виявив бажання надати пояснення з приводу заявленої заяви.

Розглянувши матеріали заяви, заслухавши пояснення обвинуваченого та його захисника, прокурора, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Частини 1, 2 статті 80 КПК України передбачають, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Підстави для відводу судді визначені у ст.75 КПК України. Так, згідно із вказаною статтею, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває справа № 946/6180/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України у кримінальному провадженні № 0002626 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.06.2025 року.

Ухвалою судді ОСОБА_6 від 11.12.2025 року задоволено клопотання прокурора щодо продовження застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утримання в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» на строк до 09 лютого 2026 року, без визначення розміру застави, строк дії наявної ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 09.02.2026 року.

Як встановлено судом, доводи заявника в підтвердження наявності підстав для відводу судді ОСОБА_6 зводяться до того, що він розглянув неналежним чином оформлений та підписаний процесуальний документ та прийняв наслідками його розгляду ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки клопотання прокурора не було підписане власноручним підписом в паперовому вигляді, не підписане як електронний документ кваліфікованим електронним підписом.

Підстав, передбачених ст. 75 КПК України, у клопотанні про відвід судді заявником зазначено не було.

Суддя приходить, до висновку, що обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді ОСОБА_6 не повідомлені. Не доведено неупередженість судді ОСОБА_6 , відсутні обставини, що викликають сумніви саме у неупередженості судді та не доведено наявності підстав для відводу, визначених ст.75 КПК України.

Факт наявності чи відсутності у поданому клопотанні електронного підпису не свідчить про упередженість судді та само по собі не може бути підставою для відводу, а лише може бути підставою для оскарження ухвали, постановленої за наслідками розгляду такого клопотання.

При цьому, суд звертає увагу, що процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по кримінальному провадженню з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

В ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.; (далі - Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

У ряді рішень Європейський суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) намагається більш широко підходити до вирішення питання щодо впливу «досудової» діяльності судді на рівень безсторонності суду.

Європейський суд з прав людини і у рішенні Суду від 10 грудня 2009 р. в справі «Мироненко і Мартенко проти України» було констатовано порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Цим рішенням Європейським судом визнано порушення принципу безсторонності суду. Так, у п. 66, 69 і 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. б Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

ЄСПЛ у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Отже, суду не наведено будь-яких підстав, визначених ст.75 КПК України, для відводу судді, перелік яких чітко визначений.

Таким чином, описані в заяві обставини та надані пояснення не свідчать про упередженість судді ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, заслухавши наявних учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від провадження у справі №946/6180/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України у кримінальному провадженні №0002626, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.06.2025 року не підлягає задоволенню, оскільки обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді ОСОБА_6 або його протиправній заінтересованості в результатах кримінального провадження, не доведені.

Керуючись ст.ст. 77, 81, 218, 309 КПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від провадження у справі №946/6180/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України у кримінальному провадженні №0002626, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.06.2025 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 20.01.2026р. о 13:30год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1