Справа № 203/8531/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року Центральний районний суд м.Дніпра в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю скаржника - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду міста Дніпра надійшла вищезазначена скарга, подана в порядку ст.303 КПК України. В останній зазначено, що 13.11.2025 року скаржник звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України прокурором Криворізької окружної прокуратури ОСОБА_5 . Посилаючись на те, що вимоги ст.214 КПК України органом досудового розслідування виконано не було та відомості за заявою до ЄРДР не внесено, скаржник просив зобов`язати службових осіб Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, внести до ЄРДР відомості за заявою від 13.11.2025 року.

В судовому засіданні скаржник та його представник підтримали подану скаргу та посилаючись на викладені в ній підстави, просили задовольнити останню.

Слідчий в призначене судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, що в силу ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши викладені в скарзі доводи, заслухавши скаржника та його представника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 5 ст.214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Під час розгляду скарги встановлено, що 13.11.2025 року ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України прокурором Криворізької окружної прокуратури ОСОБА_5 , зі змісту якої вбачається, що в останній заявник посилався на штучне створення доказів у кримінальному провадженні №0000258 від 24.02.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, які задокументовані в обвинувальному акті від 10.05.2022 року, що затверджений прокурором ОСОБА_5 та який не містить правдивих відомостей, обов`язкових при виконанні вимог п.п.5,6 ч.2 ст.291 КПК України; приховування фактичних обставин події; психологічний тиск на учасників кримінального провадження та демонстрування прокурором нацистської символіки (літери Z) на одязі.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно закріпленого в ст.4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу non bis inidem (ніхто не може бути покараний двічі за вчинення одного злочину) гарантується, що нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

У справі «Сергій Золотухін проти Росії» Велика палата Європейського суду з прав людини зазначила: 1) для визначення того, чи були правопорушення однаковими (idem), вирішальне значення має не правова кваліфікація, а факти, які підтверджують вчинення правопорушення; 2) стаття 4 Протоколу №7 не лише гарантує право не бути покараним двічі, а й забезпечує захист від повторного притягнення до суду чи переслідування.

З заяви ОСОБА_3 від 13.11.2025 року, розглядаємої скарги та долучених до неї матеріалів вбачається, що за викладеними в заяві ОСОБА_3 фактами штучного створення доказів у кримінальному провадженні №0000258 від 24.02.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, вже розпочиналось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000437 за ч.2 ст.372 КК України за заявою голови Криворізького відділення ГО «МНК» ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 , а також кримінальне провадження №0001526 від 23.05.2024 року за ч.2 ст.372 КК України за заявою ОСОБА_3 , які, як зазначено в скарзі, були закриті.

До скарги не долучено копій відповідних постанов про закриття кримінальних проваджень, а наявні матеріали свідчать, що остання постанова слідчого від 07.02.2025 року про закриття кримінального провадження №0000437 була скасована ухвалою слідчого судді від 26.05.2025 року у справі №216/3958/25, провадження №1-кс/216/1371/25.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, якими слідчий суддя має право користуватись при здійснення судочинства в силу Закону України «Про доступ до судових рішень», вбачається, що ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.09.2025 року у справі №216/3958/25, провадження №1-кс/216/2255/25, закривалось провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, що нездійснення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000437, в зв`язку із його закриттям постановою слідчого від 26.08.2025 року.

Також згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 10.05.2025 року у справі №203/3003/25, провадження №1-кс/203/1864/25, залишалась без розгляду скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 05.06.2024 року про закриття кримінального провадження №0001526.

Таким чином, оскільки за тими самими фактами можливого вчинення прокурором ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України, за заявою, поданою в інтересах ОСОБА_3 та самим ОСОБА_3 , було розпочато та проводилось досудове розслідування у кримінальних провадженнях №0000437 та №0001526, викладені в заяві останнього від 13.11.2025 року обставини є предметом перевірки та оцінки в рамках вказаних кримінальних провадженнях, а повторне внесення відомостей до ЄРДР та початок нового кримінального провадження за тими самими фактами, незалежно від того чи триває досудове розслідування у кримінальних провадженнях №0000437 та №0001526, чи воно завершено, матиме за собою наслідком процедуру повторного переслідування особи та притягнення її до кримінальної відповідальності всупереч приписам ст.61 Конституції України, ст.2 КК України.

За вказаних обставин, відсутні правові підстави для повторного внесення до ЄРДР аналогічних відомостей, викладених в заяві ОСОБА_3 від 13.11.2025 року, в зв`язку із чим в задоволенні його скарги про зобов`язання органу досудового розслідування внести до ЄРДР відомості за вказаною вище заявою слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,214,303,307,369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1