печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

захисника - адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_4 ,

підозрюваного (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 про зміну підозрюваному, у кримінальному провадженні №0001144 від 15.10.2024, ОСОБА_5 , запобіжного заходу, -

В С Т А Н О В И В :

02.10.2025 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням та просить змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з тримання під вартою з визначеним розміром застави у розмірі 232 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 702 496,00 грн. на особисте зобов`язання.

Окрім того, адвокат просив у разі відмови у зміні виду запобіжного заходу на більш м`який, зменшити розміру застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (242 240 гри.) чи до іншого помірного розміру застави та при встановленні підозрюваному ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст.5 ст.194 КПК України, зазначити в ухвалі 2 (два) місця проживання, за якими може проживати підозрюваний: АДРЕСА_1 (місце проживання з родиною), АДРЕСА_2 (місце проживання за місцем несення служби).

Клопотання мотивоване необґрунтованістю пред`явленої підозри у кримінальному провадженні №0001144 від 15.10.2024, ОСОБА_5 та відсутністю ризиків у кримінальному провадженні, а відтак сторона захисту вважає, що наявні усі підстави для зміни підозрюваному запобіжного заходу на особисте зобов`язання, який гарантуватиме виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, забезпечить належну процесуальну поведінку останнього та буде пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні клопотання підтримали за викладених обставин та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи на те, що воно невмотивоване та безпідставне, оскільки обставини, які були на момент застосування запобіжного заходу продовжують свою дію, а відтак запобіжний захід у вигляді застави не втратив свою актуальність, враховуючи при цьому, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України наявні в кримінальному провадженні.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 201 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід, його захиснику гарантується право на звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань проводиться досудове за матеріалами кримінального провадження № 0001144 від 15.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

31.07.2025, в рамках зазначеного кримінального провадження, ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

31.07.2025, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 си.368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.08.2025 в справі №757/36264/25-к задоволено частково клопотання слідчого погоджено прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0001144 від 15.10.2024.

Згідно ухвали, до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 60 днів, тобто до 26.09.2025 включно. Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначено у розмірі 232 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 702 496,00 (сімсот дві тисячі чотириста дев`яносто шість) гривень з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора або до суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або сум про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із визначеними слідчим або прокурором свідками;

- здати на зберігання в органи міграційної служби свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право ан виїзд з України і в`їзд в Україну.

Дружиною підозрюваного було внесено заставу, визначеному ухвалою слідчого судді за взяті в борг грошові кошти, що підтверджується наявними борговими розписками, долученими стороною захисту.

26.09.2025, за результатами розгляду клопотання прокурора у вказаному кримінальному провадженні, про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , було продовжено дію обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, а саме до 29.10.2025 включно.

Зазначеною ухвалою слідчого судді від 26.09.2025 у справі №757/46525/25-к (провадження 1-кс-39312/25), було зобов`язано підозрюваного ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 КПК України, що діють під час застосування запобіжного заходу у вигляді застави, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ;

- здати на зберігання в органи міграційної служби свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право ан виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи процесуальний статус особи заявника, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у захисника підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001144 від 15.10.2024 ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 права на звернення до слідчого судді з клопотанням в порядку ст. 201 КПК України.

Так, при застосуванні запобіжного заходу, суд виходив з наявних в наданих матеріалах даних про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, доведеність та наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України, при обранні чи зміні запобіжного заходу слідчий суддя, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, які чітко викладені в клопотанні сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу та у відповідній ухвалі слідчого судді та, що також встановлено під час судового розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_16 з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 368 КК України, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, що узгоджується з практикою ЄСПЛ (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Вирішуючи питання про зміну підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує положення, які передбачені КПК України, вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40), серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Слідчий суддя, при вирішенні даного клопотання сторони захисту, приймає до уваги, що з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження упродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість, проте таких доводів сторона обвинувачення слідчому судді не навела.

Разом з цим, судовим розглядом встановлено, що ризики, які були встановлені на момент застосування запобіжного заходу та продовження його дії відносно підозрюваного ОСОБА_16 не втратили свою актуальність та продовжують свою дію, а доводи на їх спростування фактично були предметом дослідження слідчого судді при застосуванні запобіжного заходу та не спростовують доводів судових рішень про застосування і продовження дії запобіжного заходу.

Окрім цього, посилання адвоката на зміну у кримінальному провадженні №0001144 від 15.10.2024 істотних обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, на переконання слідчого судді являється безпідставними та жодним чином недоведені.

Слід відмітити, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та одночасно такий запобіжний захід повинен бути обраний пропорційно до наявних ризиків та в світлі фактичних обставин справи, задля недопущення порушень прав особи підозрюваного та меті, яку переслідує кримінальне провадження.

Застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до підозрюваного та накладає відповідні зобов`язання не тільки на підозрюваного, а також на іншу особу, яка погодилась внести заставу за підозрюваного (заставодавця). Так, застава забезпечує виконання підозрюваним обов`язків, покладених на підозрюваного як процесуальним законом, так і обов`язків, покладених слідчим суддею, що передбачені пунктами 1-9 частини 5, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Матеріали клопотання свідчать про те, що зазначений розмір застави, з однієї сторони, є цілком помірним для підозрюваного (застава вже в будь-якому випадку внесена), з іншої - залишається необхідно високим для забезпечення ризику втрати цих грошових коштів у разі неналежної процесуальної поведінки підозрюваного. Тому належна поведінка підозрюваного не є новою обставиною, яка перебуває у безпосередньому взаємному зв`язку із застосованим щодо ОСОБА_16 запобіжним заходом. Тож посилання на цю обставину не може зумовлювати зміну застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави в контексті зменшення його розміру.

Застава як вид запобіжного заходу полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків з умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК). При цьому, згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до підозрюваного та накладає відповідні зобов`язання не тільки на підозрюваного, а також на іншу особу, яка погодилася внести заставу за підозрюваного (заставодавця).

Таким чином, застава забезпечує дієвість кримінального провадження, що обумовлюється забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Варто зазначити, що застосований запобіжний захід відносно ОСОБА_16 у вигляді визначеного розміру застави є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак слідчий суддя не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік підозрюваного; міцність соціальних зв`язків, дотримання підозрюваним умов застосованого запобіжного заходу та виходячи з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 2, 8, 22, 26, 177, 178, 179, 182, 183, 201, 205, 309, 372, 376, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про зміну підозрюваному, у кримінальному провадженні №0001144 від 15.10.2024, ОСОБА_5 , запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1