Справа №705/5853/25
1-кп/705/1030/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000554 від 05.09.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ятранівка, Уманського району, Черкаської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, розлученого, не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на утриманні має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І . Історія провадження.

26 вересня 2025 року до Уманського міськрайонного суду Черкаської області від прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_5 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000554 від 05.09.2025 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Ухвалою суду від 26.09.2025 призначено до розгляду вказаний обвинувальний акт в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні без виклику учасників кримінального провадження.

ІІ. Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.09.2025 близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_6 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, штовхнув руками останнього, від чого ОСОБА_6 впав на підлогу вниз спиною, та ОСОБА_2 , тримаючи ОСОБА_6 руками за дві стопи, почав розтягувати ноги в різні сторони.

Продовжуючи свої неправомірні наміри, ОСОБА_2 схопив руками за одяг ОСОБА_6 та штовхнув, від чого останній впав на підлогу, після чого ОСОБА_2 наніс близько десяти ударів кулаками обох рук в область голови ОСОБА_6 .

В подальшому, близько через 20 хвилин, ОСОБА_2 , продовжуючи свої дії, став ногами на ліжко, на якому знаходився ОСОБА_6 та наніс йому близько п`яти ударів кулаками обох рук в область голови.

Такими діями ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді травми голови: струс головного мозку, що згідно висновку експерта № 05-7-01/521 від 23 вересня 2025 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та синець нижньої третини правого стегна по передньо-внутрішній поверхні, що згідно висновку експерта № 05-7-01/521 від 23 вересня 2025 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

III. Позиції сторін та інших учасників судового провадження.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті прокурором заявлене клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні, з урахуванням тих обставин, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності. З огляду на наведене, відповідно до приписів ч. 1 ст. 302 КПК України, прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_7 , у якій ОСОБА_2 зазначає, що беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, що він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згоден із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, згідно заяви ОСОБА_2 від 25.09.2025 останній просить призначити йому покарання у виді мінімального штрафу.

Також, потерпілий ОСОБА_6 у своїй заяві від 25.09.2025 повідомив про надання згоди на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України

Із урахуванням наведеного та на виконання вимог Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглядати в порядку, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України.

IV. Положення закону, яким керувався суд.

За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ч.ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до частини 2 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно із приписами ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 66 КК України, пом`якшуючими обставинами, зокрема є щире каяття обвинуваченого, яке полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Частина 2 статті 1 КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, - карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

V. Висновки та мотиви суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про розгляд обвинувального акту в порядку, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_2 під час дізнання не оспорював встановлені обставини і надав свою згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності, що підтверджується доданою до обвинувального акту заявою від 25.09.2025, в якій останній підтвердив час, місце, обставини і мету вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, враховує особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є щире каяття.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ятранівка, Уманського району, Черкаської області, українець, громадянин України, який має середню освіту, розлучений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на утриманні має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Відповідно до характеристики Виконавчого комітету Ладижинської сільської ради № 20/13-18/13-19 від 18.09.2025 року гр. ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_2 , на даний час не працює, за час проживання зарекомендував себе посередньо, неодноразово надходили усні скарги на його поведінку від мами, вживає алкогольні напої, у вживанні наркотичних речовин помічений не був, участі у громадському житті села не приймає, розлучений, має двох синів, до адміністративної відповідальності не притягувався. Обвинувачений не перебуває на спеціальному обліку у лікарів психіатра та нарколога.

У своїй заяві від 25.09.2025 ОСОБА_2 просив призначити йому покарання у виді штрафу.

Однак, суд не може погодитися з позицією обвинуваченого, оскільки, як було встановлено судом, останній ніде не працює, має на утриманні неповнолітніх дітей, а тому призначення йому покарання у виді штрафу може стати надмірним тягарем для нього та його родини.

Крім того, оскільки фактично покарання у виді штрафу передбачає разову дію, тобто, вичерпує саме в момент сплати штрафу, суд вважає, що в контексті даної справи не буде в повній мірі досягнуто мети покарання, а саме виправлення засудженого.

За таких обставин, суд вважає, що достатнім та необхідним покаранням для обвинуваченого є встановлення щодо нього пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України.

На думку суду, саме завдяки тому, що даний вид покарання передбачає обов`язок вчинення засудженим певних дій протягом певного часу, буде забезпечено досягнення належного виховного ефекту та утримає обвинуваченого від вчинення нових кримінальних правопорушень.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Питання доцільності застосування запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та зважаючи на те, що відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 50, 56, 66, 67, 125 КК України, ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час пробаційного нагляду наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня взяття засудженого ОСОБА_2 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1