КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/6139/2025
Категорія КК: ч. 2 ст.111 КК Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_9 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 листопада 2025 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Києво-Cвятошинського районного суду Київської області від 10 листопада 2025 року продовжено строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до 08 січня 2026 року включно.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою змінити обвинуваченій запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем її проживання або визначити розмір застави.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги захисник вказує про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

На думку захисника, висновки суду щодо наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, не доведені та не відповідають обставинам кримінального провадження. Зокрема, висновки про те, що ОСОБА_10 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні є помилковими, оскільки обвинувачена не знайома зі свідками та не має з ними жодного зв`язку, а отже і позбавлена можливості будь-яким чином впливати на них. Більше того, на переконання захисника, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на ОСОБА_10 відповідних обов`язків фактично нівелюватиме можливість спілкування обвинуваченої будь з ким, в тому числі і з учасниками кримінального провадження.

Також вказує, що посилання суду на те, що ОСОБА_10 є особою яка має високий ступінь суспільної небезпеки не підтверджується матеріалами кримінального провадження.

На переконання апелянта, відсутність ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_10 підтверджується сукупністю даних про її особу, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується має двох малолітніх дітей, була самозайнятою особою підприємцем та має міцні соціальні зв`язки, за станом здоров`я потребує медичного спостереження.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо неї більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Такі апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що стороною обвинувачення у клопотанні про продовження строку тримання під вартою не наведено жодних обставин, які б підтверджували існування ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, не наведено жодних переконливих доводів щодо неможливості застування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, натомість місцевим судом не надано належної оцінки клопотанню прокурора та наведено лише абстрактні припущення щодо існування ризиків, без належного їх обґрунтування.

Також, обвинувачена зазначає про те, що вона має двох малолітніх дітей, віком 8 років, колишній чоловік - офіцер ЗСУ, наразі перебуває у невідомому напрямку в зоні бойових дій. Діти перебувають у бабусь, одна вже пенсійного віку (68 років), а інша - передпенсійного (56 років).Вказує, що вона має родину, постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки. Протягом її тримання під вартою в установі - не було ніяких конфліктів чи скарг на її поведінку, раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалась. До обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, працювала неофіційно помічником бухгалтера, тримала домашнє господарство, допомагала ЗСУ. Перебуваючи вдома - проходила лікування. Однак, в установі тримання під вартою не надають належного медичного огляду та лікування.

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.11.2025 та постановити нову, якою змінити обвинуваченій ОСОБА_9 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за місцем її реєстрації та проживання, або визначити розмір застави.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги зазначає, що оскаржувана ухвала суду є фактично дублюванням попередньої ухвали суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої. Посилання суду на наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України не підтверджується жодними доказами.

Вказує, що ОСОБА_9 не знайома зі свідками та не має жодної можливості якимось чином впливати на свідків, висновки суду про високий ступінь суспільної небезпеки обвинуваченої є помилковими, а наявність у обвинуваченої позитивних характеристик, постійного місця проживання, дітей на утриманні, міцних соціальних зв`язків, зменшує імовірність настання ризиків, про які зазначає у клопотання прокурор.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених та їх захисників на підтримку апеляційних вимог, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Під час підготовчого судового розгляду суд, відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, судом розглянуто письмові клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Заслухано думку сторін обвинувачення та захисту, вивчено матеріали судового провадження.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції дотримано вимоги кримінального процесуального закону в ході розгляду вказаного питання.

Судом враховано, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1 КК України, одне з яких, у відповідності до ст. 12 КК України, єособливо тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Взято до уваги судом стадію судового розгляду,зокрема те, що на даному етапі розгляду кримінального провадження обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_9 показань суду не давали, матеріали кримінального провадження не досліджувались, що не виключає мотивацію обвинувачених незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також, з огляду на тяжкість можливого покарання, переховуватися від суду.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком судупершої інстанції про те, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не зменшились і в сукупності з даними про особу кожної обвинуваченої, вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою. Отже будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою не є можливим згідно з процесуальними нормами КПК України.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 КК України.

Доводи апеляційних скарг про те, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (кожна) раніше не судимі, мають міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання були враховані судом першої інстанції.

Підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на більш м`який, як і для визначення розміру застави, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 листопада 2025 року. З цих підстав апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_9 підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 листопада 2025 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до 08 січня 2026 року включно,- без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/6139/2025

№ 369/12166/25

Категорія КК: ч. 2 ст.111 КК Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_9 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 листопада 2025 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст.ст. 376, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 листопада 2025 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до 08 січня 2026 року включно,- без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголосити 15 грудня 2025 року о 10 год. 00 хв.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3