Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/15/26
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м.Житомирі судове провадження №296/13863/25 в межах кримінального провадження №0000433 від 23.09.2025 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 03.12.2025,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено частково клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 .

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, який рахувати з моменту затримання 22 год. 05 хв. 02.12.2025 по 22 год. 05 хв. 31.01.2026 включно.

Визначено заставу в розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка становить 908400 грн.

Визначено строк дії ухвали до 22 год. 05 хв. 31.01.2026 включно.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про застосування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні №0000433 від 23.09.2022 ОСОБА_8 на 60 діб без визначення розміру застави. При цьому, зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у складі однієї з найтяжчих форм співучасті (ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.203-2 КК України), санкція ж іншого з інкримінованих йому злочинів (ч.1 ст.255-1 КК України) передбачає безальтернативне покарання у виді тривалого позбавлення волі. Враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється останній, міру покарання, що йому загрожує, неналежну процесуальну поведінку, з метою уникнення покарання, у разі внесення визначеної судом застави, останній може продовжити переховуватись від слідства та суду. Звертає увагу, що 29.07.2022 ОСОБА_8 , особисто отримавши письмове повідомлення про підозру, 04.08.2022 о 04 год. 01 хв. перетнув Державний кордон України в пункті перетину «ІІІегині» у напрямку республіки Польща, в зв`язку із чим, 11.08.2022 підозрюваного ОСОБА_8 оголошено в міжнародний розшук. Зазначає, що на момент виїзду з України ОСОБА_8 перебував у статусі обвинуваченого у двох інших кримінальних провадженнях за фактами вчинення ним злочинів корисливого характеру пов`язаного із застосуванням та погрозою застосування насильства, які наразі зупинені у зв`язку із розшуком ОСОБА_8 . Наголошує, що зазначене певним чином характеризує особу обвинуваченого, як такого, що схильний до вчинення злочинів, а також свідчить про високий ризик продовження протиправної поведінки. Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 може вчиняти спроби спілкуватися з іншими особами, які обвинувачуються у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, у тому числі дистанційно, потерпілими та свідками з метою викривлення їх показань, при тому, що один із злочинів, які інкриміновано ОСОБА_8 , безпосередньо полягав у протиправному впливі на ОСОБА_10 , спричинення йому тілесних ушкоджень. Крім цього, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (шляхом неприбуття чи несвоєчасного прибуття на виклики слідчого, прокурора чи суду). В той же час, визначений оскаржуваною ухвалою запобіжний захід, враховуючи особу обвинуваченого та його попередню процесуальну поведінку, не зможе у повній мірі унеможливити їх запобіганню.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які заперечили щодо доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, фактично дотримався вимог ст.ст.132, 176-178, 183, 194 КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження №296/13863/25, у провадженні СУ ГУНП України в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000163 від 13.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2, ч.2 ст.187 КК України.

29.07.2022 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.203-2, ч.2 ст.187 КК України.

18.08.2022 останньому повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2, ч.2 ст.187 КК України.

В той же час, згідно з інформацією з ІС «Аркан» 04.08.2022 о 04 год. 01 хв. ОСОБА_8 перетнув Державний кордон України в пункті перетину «Шегині» у напрямку республіки Польща.

У зв`язку із цим, 11.08.2022 винесено постанову про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_8 .

Після цього, 23.09.2022 матеріали досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_8 виділені в окреме провадження №0000433.

У подальшому, 12.01.2023 у межах вказаного провадження ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст. 203-2, ч.2 ст.187 КК України та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255-1 КК України.

Цього ж дня досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000433 зупинене на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомир від 03.11.2023 ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах кримінального провадження №0000433 від 23.09.2022р.

03.12.2025 компетентними органами Королівства Данія здійснено фактичну передачу ОСОБА_8 під юрисдикцію України (завершено його екстрадицію), у зв`язку з чим 03.12.2025 досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено.

Слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до відповідного слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При цьому, на думку апеляційного суду, клопотання слідчого (з доданими до нього матеріалами) є відповідним вимогам ст.184 КПК України, містить всі визначені кримінальним процесуальним кодексом відомості та обставини, які враховуються при обранні/продовженні міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Істотних порушень вимог КПК України в цій частині не встановлено.

В свою чергу, у відповідності до матеріалів судового провадження №296/13863/25, прийняте рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження доказів обґрунтованості підозри вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.203-2, ч.2 ст.187, ч.1 ст.255-1 КК України, та наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Наявні у провадженні докази, як вважає апеляційний суд, переконливо вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про обрання запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг би вчинити вище зазначені кримінальні правопорушення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

Крім того, як вважає суд апеляційної інстанції, матеріали провадження об`єктивно вказують на наявність ризиків можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на відповідних учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зокрема, на думку апеляційного суду при продовженні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею належно враховано тяжкість кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_8 , фактичні обставини їх вчинення, наслідки, суспільну небезпечність діяння, тощо.

Також, як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено доведеність органом досудового розслідування, процесуальних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Докази, які містяться в матеріалах судового провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками, конкретними обставинами провадження та з урахуванням особи підозрюваного, переконливо виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які об`єктивно існують, підозру останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться, в тому числі, до притягнення винної особи до кримінальної відповідальності, тому застосування запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою, забезпечить та гарантуватиме належну процесуальну поведінку та буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на цій стадії.

В свою чергу, гарантії обвинуваченого (в суді апеляційної інстанції) дотримуватись належної процесуальної поведінки при зміні запобіжного заходу, не доводять по-за розумним сумнівом дотримання останнім відповідної сталої процесуальної поведінки, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування підозрюваному ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На момент апеляційної перевірки матеріалів провадження, вказаний запобіжний захід є необхідним у зазначеному кримінальному провадженні, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного визначення слідчим суддею відповідного розміру застави при розгляді клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, а тому є належними та обґрунтованими.

Апеляційний суд вважає, що з урахуванням тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, вчинених під час воєнного стану, їх значну суспільну небезпечність та як значний суспільний резонанс викликаний злочинними діями підозрюваного, даних про особу ОСОБА_8 , а також встановлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, визначення застави в даному випадку на підставі ч.3 ст.183 КПК України, явно негативно вплине на виконання завдань цього кримінального провадження, у тому числі й на можливість притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинене, опосередковано може призвести до намагань порушення останнім процесуальних обов`язків, що призведене до перешкоджання цьому провадженню.

В даному випадку, визначення застави, як то зроблено слідчим суддею, є об`єктивно безпідставним, таким, що не відповідає завданням кримінального провадження №0002354 від 29.07.2024, як і не відповідатиме суспільному інтересу у ньому.

З урахуванням викладеного, відповідно до положень ч.3 ст.407, 409, 412 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової, якою слід задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 03.12.2025, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31.01.2026 включно, з визначенням застави в розмірі 908 400 грн., - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 задовольнити. Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, який рахувати з моменту затримання 22 год. 05 хв. 02.12.2025 по 22 год. 05 хв. 31.01.2026 включно, без визначення розміру застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :