ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/770/24 Номер провадження 11-кп/814/1031/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисника засудженогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава клопотання ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Гребінківського районного суду Полтавської області від 06 серпня 2024 року у кримінальному провадженні №0000124,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, військовослужбовець, несудимий,

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в сумі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

25 грудня 2025 року ОСОБА_8 надіслав до Полтавського апеляційного суду апеляційну скаргу на вказаний вирок суду, за змістом якої не погоджується з рішенням суду.

При цьому зазначає, що під час кримінального провадження потерпіла не повідомляла про заподіяння їй моральної шкоди, а в подальшому, після набрання вироком законної сили, в порядку цивільного судочинства звернулася з відповідним позовом до суду.

Апеляційна скарга подана після закінчення строку на оскарження, але містить клопотання про поновлення цього строку.

В обґрунтування поданого клопотання ОСОБА_8 зазначає про відсутність можливості звернутись з апеляційною скаргою у визначений законом строк у зв`язку з тим, що він є військовослужбовцем, а копію оскаржуваного вироку отримав 23 грудня 2025 року.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого та його захисника на обґрунтування доводів клопотання, думку прокурора про відсутність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення строку на оскарження не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачене цим Кодексом, може бути подана на вирок протягом 30 днів з дня його проголошення.

З матеріалів кримінального провадження видно і ніким не заперечується, що 06 серпня 2024 року Гребінківський районний суд Полтавської області в порядку ст.381 КПК України розглянув кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та ухвалив оскаржуваний вирок.

Протягом строку апеляційного оскарження скарги на вирок не подавалися і 06 вересня 2024 року цей вирок набрав законної сили, про що було видане розпорядження, а вирок направлений для виконання до Лубенського районного сектору №1 Філії Державної установи «Центр пробації» Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України (а.с.31).

Згідно з повідомлення начальника вказаного підрозділу органу пробації ОСОБА_10 за вих.№1316/25/5-24, ОСОБА_8 знятий з обліку 23 вересня 2024 року у зв`язку зі сплатою призначеного штрафу, що підтверджується копією платіжної інструкції на переказ готівки №0.0. від 23 вересня 2024 року.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_8 підтвердив, що був обізнаний з оскаржуваним вироком суду, яким він засуджений за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, погодився з вироком та сплатив штраф.

При цьому ОСОБА_8 пояснив, що апеляційну скаргу подав 25 грудня 2025 року (більше ніж через 1 рік і 4 місяці після постановлення вироку) лише з огляду на те, що потерпіла після набрання вироком законної сили звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

У пунктах 40, 41 рішення від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

Вирішення питання про поновлення цього строку залежить від того, чи визнає суд причини його пропуску поважними.

Наведені ОСОБА_8 причини пропуску строку апеляційного оскарження вочевидь не є поважними.

Будь-яких обставин, які б об`єктивно унеможливлювали подачу апеляційної скарги у передбачений законом строк, колегією суддів не встановлено і в клопотанні не наведено.

Більше того, як пояснив у засідання апеляційного суду ОСОБА_8 , він хоча і є військовослужбовцем, проте весь час після ухвалення вироку у зв`язку з лікуванням проживав вдома, періодично проходив курс лікування за місцем проживання і жодних об`єктивних перешкод своєчасно звернутися до суду у визначений законом строк у нього не було.

Крім того, колегія суддів враховує таке.

Зміст поданої засудженим ОСОБА_8 апеляційної скарги свідчить, що вона подана у зв`язку із заявленим потерпілою ОСОБА_11 в порядку цивільного судочинства після ухвалення вироку позовом про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В матеріалах провадження міститься обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125 КК України, а також відповідні заяви потерпілої, її представника, обвинуваченого та його захисника від 29 липня 2024 року про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального правопорушення та на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що клопотання засудженого про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає до задоволення.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже, апеляційну скаргу необхідно повернути засудженому ОСОБА_8 .

Керуючись статтями 399 та 418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Відмовити засудженому ОСОБА_8 в задоволенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Гребінківського районного суду Полтавської області від 06 серпня 2024 року стосовно нього та повернути його апеляційну скаргу разом зусіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4