Справа № 638/79/26
Провадження № 1-кс/638/4/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Ізюмського ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001544 від 29.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайськ, Луганської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, перебуваючого на посаді номер обслуги гранотометного відділення взводу бойового забезпечення 2 розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якого 29.05.2024 року до Богунського районного суду м. Житомира направлено обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2026 року до Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ Ізюмського ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду номер обслуги гранатометного відділення взводу забезпечення 2 розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 .

Так, перебуваючи на вказаній посаді згідно ст. 68 Конституції України, ОСОБА_4 , зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до приписів ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом.

Вимоги ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено до теперішнього часу.

Однак, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.

28.12.2025 приблизно о 09:00 годині, більш точного часу встановити не вдалося, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи відкрито, перебуваючи біля будинку № 4Б по вул. Лондонській м. Ізюм Харківської області, під приводом придбання автомобіля марки BMW 316I, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зеленого кольору, з об`ємом двигуна 1796 см?, 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва реєстрації транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_6 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_7 , в присутності останнього, сів до зазначеного автомобіля, увімкнув передачу та шляхом грабежу незаконно заволодів вищевказаним транспортним засобом, вартість якого згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи становить 202960,00 гривень, чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився транспортним засобом на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_4 виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

30 грудня 2025 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 289 КК України незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України є тяжким злочином, за який передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 29.12.2025,

- Висновком судової автотоварознавчої експертизи № 2962

- Протоколом огляду відеозапису від 29.12.2025

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 від 30.12.2025,

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30.12.2025

- Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 30.12.2025;

- Іншими матеріалами кримінального провадження і їх сукупності.

Для здобуття належних і допустимих доказів та прийняття законного рішення у кримінальному провадженні, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування вважає за доцільне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, що полягатиме у зобов`язанні підозрюваного ОСОБА_4 виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечував. Зазначив, що зміст клопотання йому зрозумілий, він особисто представляє свої інтереси та розуміє наслідки не виконання умов дії запобіжного заходу.

Заслухавши доводи прокурора та підозрюваного, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку щодо задоволення клопотання з наступних підстав.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Крім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Судом встановлено, що у провадженні СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001544 від 29.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

30 грудня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

З наданих слідчим матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Зазначене кримінальне правопорушення за ступенем тяжкості, відповідно до приписів статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Виходячи з наявних в матеріалах доданих до клопотання даних, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

При обранні запобіжного заходу суд бере до уваги дані про особу ОСОБА_4 , стосовно якого 29.05.2024 року до Богунського районного суду м. Житомира направлено обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для застосування запобіжного заходу.

Враховуючи наведене, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винним, суд вважає доведеним ризик ухилення його від органу досудового розслідування та/або суду.

Крім того, суд враховує, що кримінальна справа перебуває на стадії досудового розслідування, у зв`язку з чим судовий розгляд не розпочатий, свідки не допитувались, докази судом не досліджувались.

Згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яжинський проти Польщі» ризик незаконного впливу підозрюваного/обвинуваченого особисто на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу.

Суд з огляду на вказане, з урахуванням, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 наразі перебуває на стадії досудового розслідування, судовий розгляд по справі не розпочато, - вважає, що ризик прийняття підозрюваним спроб незаконного впливу на потерпілу та свідків, які безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати показання в вигідному для нього аспекті, є реальним.

Крім того, вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що, згідно вимоги на перевірку притягнення до кримінальної відповідальності, останній раніше не судимий, проте відносно ОСОБА_4 на розгляді Богунського районного суду міста Житомира перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001324 від 01.05.2024 за ознаками ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, розгляд якого на теперішній час триває, тому не поклавши на підозрюваного ОСОБА_4 зобов`язання виконувати покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, може призвести до вчинення нових кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 (самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану), ч. 4 ст. 408 (дезертирство, вчинене в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці), що вказує на наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає доведеними наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин, враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винними, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення клопотання та застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України

Згідно статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини сьомої статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваного суд враховує сукупність обставин вчинення кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, дані про особу підозрюваного, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, водночас бере до уваги дані про особу та стан здоров`я підозрюваного. На підставі наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд доходить висновку про наявність підстав для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, та, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

Керуючись статтями 131, 132, 176 - 179, 194 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Ізюмського ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001544 від 29.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатись з постійного проходження військової служби, без дозволу безпосереднього командира, слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проходження військової служби;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених обов`язків визначити до 28 лютого 2026 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання зазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першої статті 329 КПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 05 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1