Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/4648/24

Номер провадження: 1-кс/511/1023/25

24.09.2025 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна Одеської області клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, по кримінальному провадженню №0000874 від 19 грудня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст заявленого клопотання.

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло зазначене клопотання, в якому адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений на мобільний телефон марки «iPhone 15 Pro Max», чорного кольору, IMEІ1: НОМЕР_1 , IMEІ2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 Роздільнянським районним судом Одеської області на підставі ухвали від 24 грудня 2024 року. (справа № 511/4648/24, номер провадження: 1-кс/511/1239/24), оскільки вважає, що наразі відпала потреба у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Позиція учасників справи.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 надала заву про розгляд клопотання без її участі та участі ОСОБА_4 , подане клопотання підтримала та просила його задовольнити, з підстав викладених у клопотанні.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_5 у судове засідання, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Слідчий відділення №2 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій повідомила суд, що матеріали кримінального провадження №0000874 від 19 грудня 2024 року, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України з 09 квітня 2025 року перебувають у Слідчому управлінні ГУНП в Одеській області до теперішнього часу, а тому надати вказані матеріали не має можливості.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Нормативно правове обгрунтування та висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000874 від 19 грудня 2024 року, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою частиною 3 статті 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 24.12.2024 року по даному кримінальному провадженню накладено арешт у вигляді заборони користування, розпорядження та відчуження на наступне тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «iPhone 15 Pro Max», чорного кольору, IMEІ1: НОМЕР_1 , IMEІ2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 .

Дана ухвала набрала законної сили. Арешт накладено з метою збереження речових доказів.

Згідно ухвали слідчого судді підставою для накладення арешту послугувало те, що вказані предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а відтак вони є знаряддям вчинення злочину і до цього майна може бути застосовано спеціальну конфіскацію.

Із аналізу ст.174 КПК України вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням можливе лише за таких умов: із клопотанням про скасування арешту звернулася належна особа (підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження); вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, слідчим відділення №2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області було повідомлено суд , що матеріали вказаного кримінального провадження №0000874 від 19 грудня 2024 року, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України з 09 квітня 2025 року перебувають у слідчому управлінні ГУНП в Одеській області до теперішнього часу, а тому надати вказані матеріали не має можливості.

До суду матеріали кримінального провадження №0000874 не надані. Можливості перевірити наявність чи відсутність потреби в подальшому накладені арешту у слідчого судді не має.

В свою чергу заявником до клопотання про скасування арешту майна не долучено інші докази, які б підтверджували те, що в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна відпала потреба.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року по справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Разом з цим, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

На підставі викладеного, надавши оцінку фактичним обставинам справи та аргументам сторін, слідчий суддя дійшов висновку, що наразі адвокатом ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , не доведено, що відпала потреба у подальшому застосуванні зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження або що арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 24.12.2025 року (справа № 511/4648/24, номер провадження: 1-кс/511/1239/25) по кримінальному провадженню №0000874, внесеному в ЄРДР від 19.12.2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1