Провадження № 1-кс/750/5151/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові клопотання слідчого про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005445 від 15.11.2025, -

в с т а н о в и в:

24.11.2025 засобами поштового зв`язку до суду надійшло клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_3 (підписане слідчим П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 ) від 17.11.2025, погоджене прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 , в якому слідчий просить накласти арешт на мобільний телефон Redmi 12, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_6 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, від слідчого ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття учасника провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання про арешт майна з доданими до нього документами, приходжу до наступного висновку.

П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005445 від 15.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

15.11.2025 у ході огляду місця події, а саме ділянки місцевості на перехресті вул. Текстильників та вул. Народного руху, навпроти буд. № 2-А по вул. Народного руху в м. Чернігові, у ОСОБА_6 виявлено та вилучено пакетики з речовиною рослинного походження та з речовиною кристалічною білого кольору, а також мобільний телефон Redmi 12, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті (арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У клопотанні слідчий стверджує, що вилучений мобільний телефон має значення речового доказу у кримінальному провадженні.

Постановою слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_3 (підписане слідчим П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 ) від 17.11.2025 мобільний телефон, вилучений 15.11.2025 у ході огляду місця події у ОСОБА_6 , визнано речовим доказом.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що згідно з доданим до клопотання витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчий П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_3 не уповноважений на здійснення досудового розслідування в указаному кримінальному провадженні. Постанову про визначення групи слідчих у цьому кримінальному провадженні до клопотання не додано. Окрім того, нормами КПК України не передбачено здійснення розгляду матеріалів кримінального провадження й починати складати процесуальні документи (клопотання про арешт майна й постанова про визнання предметів в якості речових доказів у цьому кримінальному провадженні) одним слідчим, а щоб їх підписання здійснював інший слідчий, який згідно з процесуальним документом їх не розглядав.

За змістом ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Визнаючи постановою від 17.11.2025 вилучений 15.11.2025 в ході огляду місця події мобільний телефон речовим доказом слідчий зазначив, що ОСОБА_6 вказав на нього як на пристрій, за допомогою якого він здійснював покупку порошкоподібних речовин та речовин рослинного походження; у клопотанні слідчий зазначає, що на мобільному телефоні ОСОБА_6 могла зберегтись інформація, що підтверджує або спростовує факт вчинення останнім кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Разом з тим, до клопотання не додано жодного доказу, який би свідчив про використання ОСОБА_6 зазначеного мобільного телефону для придбання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Зокрема, до клопотання не додано протоколу огляду вказаного пристрою. Саме по собі припущення слідчого щодо ймовірної наявності в пам`яті мобільного телефона ОСОБА_6 інформації про його причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не може слугувати підставою для визнання цього пристрою речовим доказом. Зазначення в протоколі огляду місця події показань ОСОБА_6 не відповідає положенням ст. 237 КПК України, згідно з якою огляд місцевості слідчий проводить з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Фіксація показань особи під час досудового розслідування здійснюється в іншому порядку, а не шляхом проведення огляду місця події.

Окрім того, в описово-мотивувальній частині постанови зазначено, що «вилучені у ході огляду автомобіль та ключі запалювання до нього можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та мають значення по справі» (який автомобіль, які ключі та яке значення вони мають в цьому кримінальному провадженні в постанові не зазначено). У той же час, в резолютивній частині постанови слідчим визнано речовим доказом саме мобільний телефон Redmi 12, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; жодного обґрунтування щодо того, що вилучений у ОСОБА_6 мобільний телефон відповідає ознакам, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України, постанова слідчого не містить.

Таким чином, постанова слідчого від 17.11.2025 про визнання мобільного телефону, вилученого 15.11.2025 у ході огляду місця події у ОСОБА_6 , не містить належного обґрунтування того, що вказаний матеріальний об`єкт відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України; постанова слідчого суперечить ст. 110 КПК України.

Зважаючи, що слідчим не доведено наявність достатніх підстав вважати, що мобільний телефон, вилучений 15.11.2025 у ході огляду місця події у ОСОБА_6 , на який він просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_3 (підписане слідчим П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 ) від 17.11.2025 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005445 від 15.11.2025, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1