Провадження № 1-кс/344/8400/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 , представника власника адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження за № 0000432 від 14.07.2025 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про скасування майна в рамках кримінального провадження №0000432 від 14.07.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 07.11.2025 року у справі №344/19946/25 на транспортний засіб автомобіль марки «Land Rover Discovery», державний номерний знак НОМЕР_1 з ключами до нього; повернути ОСОБА_3 автомобіль марки «Land Rover Discovery», державний номерний знак НОМЕР_1 з ключами до нього.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що в рамках кримінального провадження було вилучено та в подальшому ухвалою слідчого судді арештовано належний на праві власності ОСОБА_3 транспортний засіб марки «Land Rover Discovery», державний номерний знак НОМЕР_1 з ключами до нього, яким фактично користувався ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою збереження речового доказу та знаряддя вчинення злочину.

У поданому слідчому судді клопотанні представник заявника зазначає, що згідно матеріалів кримінального провадження та оголошеної ОСОБА_6 підозри будь-які дані, які б свідчили про те, що вказаний автомобіль має відношення до обставин справи відсутні. При проведенні обшуку у вказаному автомобілі будь-яких даних, які мають відношення справи, не виявлено та не вилучено. Саме вилучення транспортного засобу відбулося незаконно, так як воно не було передбачено відповідною ухвалою суду про надання дозволу на проведення обшуку у вказаному автомобілі.

Заявник та її представник в судовому засіданні вимоги клопотання підтримали, просили його задовольнити із зазначених у клопотанні підстав. Зазначили, що арешт автомобіля унеможлдивлює його використання законною власницею (заявницею), знаходження транспортного засобу на арешт-майданчику без належного обслуговування впливає на його технічні та якісні характеристики, відновлення яких спричинить заявниці додатковий матеріальний тягар по утриманню майна.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, посилаючись на відсутність підстав для знаття арешту на транспортний засіб. Посилався в обгурнутвання заперечень на те, що вказаний транспортний засіб є речовим доказом у криміналоьному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 , який фактично користувався даним автомобілем, прибув саме на ньому для отримання коштів за вчинення протиправних дій. Крім того, особа, яка є заявником у даному кримінальному провадженні у своїх поясненнях стверджувала, що вказаний транспортний засіб використовувався для незаконного перевезення осіб до державного кордону для його незаконного перетину.

Дослідивши матеріали клопотання, надані матеріали з кримінального провадження №0000432, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Покликаючись на те, що арешт майна (автомобіль марки «Land Rover Discovery», державний номерний знак НОМЕР_1 з ключами до нього) накладено необгрунтовано, заявниця звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування такого арешту майна.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області за процесуального керівництва Івано-Франківської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000432 від 14.07.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_6 підозрюється у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню порадами, вказівками вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

За вказаним фактом вчиненого кримінального правопорушення, 05.11.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та 06.11.2025 йому повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 332 КК України.

05.11.2025 року проведено санкціонований обшук автомобіля марки «Land Rover Discovery», державний номерний знак НОМЕР_1 , в ході якого вилучено вище вказаний автомобіль та ключі до нього. Згідно реєстраційної картки РСЦ ГСЦ МВС України право власності на вищевказаний автомобіль зареєстровано на ОСОБА_3

Зазначений вище транспортний засіб визнано речовим доказам у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 його використовував під час можливої злочинної діяльності, пов`язаної з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню порадами, вказівками з корисливих мотивів, його, необхідно зберегти як речовий доказ та знаряддя вчинення злочину, до нього може бути застосовано конфіскацію (спеціальну конфіскацію).

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.11.2025 року у справі №344/19946/25 накладено арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання на автомобіль марки «Land Rover Discovery», державний номерний знак НОМЕР_1 з ключами до нього, яким фактично користувався ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою збереження речових доказів.

Метою накладення арешту на автомобіль зазначено збереження речового доказу та знаряддя вчинення злочину, запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що воно в подальшому може мати доказове значення під час досудового розслідування та могло зберегти на собі сліди злочину або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, сторона заявниці покликається фактично на те, що даний арешт майна було накладено необґрунтовано, оскільки, на їх думку, будь-які дані, які б свідчили про те, що вказаний автомобіль має відношення до обставин справи відсутні.

Разом з тим, як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.11.2025 року у справі №344/19946/25, такі доводи вже перевірялися слідчим суддею при вирішенні питання про арешт майна (транспортного засобу) і були відхилені слідчим суддею.

Сторона власника майна правом на апеляцчйне оскарження ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.11.2025 року у справі №344/19946/25 не скористалася. Вказана ухвала набрала законної сили.

У звязку з цим, аналогічні доводи, викладені у клопотанні про скасування арешту майна, вже праналізовані слудчим суддею у справі №344/19946/25, а повноваженнями щодо їх переоцінки слідчий судя у справі №344/21529/25 не наділений.

Нових обставин, які виникли з часу винесення ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.11.2025 року у справі №344/19946/25 сторона заявника не наводить.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що як пояснив слідчий в судовому засіданні, орган досудового розслідування володіє даними про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовував даний транспортний засіб під час злочинної діяльності, пов`язаної з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню порадами, вказівками з корисливих мотивів.

А тому слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про відповідність транспортного засобу марки «Land Rover Discovery», державний номерний знак НОМЕР_1 критерію речового доказу у кримінальному провадженні.

Доводи заявниці про те, що саме вилучення транспортного засобу відбулося незаконно, так як воно не було передбачено відповідною ухвалою суду про надання дозволу про обшук у вказаному автомобілі (які вже були предметом перевірки у справі №344/19946/25) слідчий суддя відхиляє, оскільки вилучення майна, яке має значення для кримінального провадження, входить до компетенції слідчого.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

За змістом ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, і звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Слідчим суддею встановлено, що, тимчасово вилучивши майно (транспортний засіб марки «Land Rover Discovery», державний номерний знак НОМЕР_1 ), прокурор звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт такого майна (справі №344/19946/25). Вказане клопотання про арешт майна розглядалося з повідомленням власника майна ОСОБА_3 , і нею в рамках даного провадження подавалися заперечення проти цього клопотання.

При цьому, мотивація заперечень щодо клопотання про арешт майна є аналогічною мотивації клопотання про скасування арешту на майно.

Отже, за висновком слідчого судді, скасування арешту майна станом на даний час може зашкодити ходу досудового розслідування у кримінальному провадженні та не сприятиме його дієвості та досягненню мети кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що в рамках кримінального провадження арешт речового доказу здійснено саме з метою забезпечення його збереження у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.

Підсумовуючи наведене, позицію слідчого, слідчий суддя не може погодитися із твердженнями сторони, що заявила клопотання про скасування арешту майна, про те, що арешт майна накладено необгрунтовано, позаяк неможливо ствердно констатувати, що таке скасування арешту майна в даний час можливе без настання негативних наслідків для досудового розслідування в даній справі.

Наявні в матеріалах кримінального провадження документи, свідчать про те, що на даному етапі кримінального провадження скасування арешту майна є передчасним і може зашкодити досудовому розслідуванню.

Відтак, станом на час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено даних, які б не виправдовували на даний час втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи.

За висновком слідчого судді, скасування арешту майна, станом на даний час може зашкодити ходу досудового розслідування у кримінальному провадженні та не сприятиме його дієвості та досягненню мети кримінального провадження.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, яке розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави в подальшому застосуванні зазначеного арешту (на такі обставини сторона заявниці не покликалася), враховуючи, що слідство триває, а з часу накладення арешту на майно пройшло лише близько місяця часу, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

За таких обставин слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання заявника.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.12.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1