КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/7213/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 вересня 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград, Львівської обл., українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 07.07.2016 Червоноградським міським судом Львівської обл., за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15, ч. 2, ст. ст.69, 70 КК України до 3років позбавлення волі;

- 03.02.2017 Сокальським районним судом Львівської обл., за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 13.09.2017 на підставі ухвали Алеляційного суду Львівської обл. від 13.09.2017 згідно зі ст.. 43 Закону України «Про амністію в 2016 році»;

- 26.04.2018 Обухівським районним судом Київської обл., за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 2роки;

- 27.09.2019 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 289, ст.. 71 КК України до 6 років позбавлення волі;

- 25.07.2024 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 289 КК України колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського Апеляційного призначено покарання у виді 5років та 6 місяців позбавлення волі;

- 07.11.2024 за ч. 1 ст. 309 Святошинським районним судом м. Києва призначено покарання у виді апробаційного нагляду на 3 роки,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 вересня 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0002729 від 04.09.2025, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 02.11.2025 включно, та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва, після внесення якої ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

Покладено на ОСОБА_7 у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого даного кримінального провадження, прокурора і суду на кожну вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Визначено термін дії обов`язків покладених судом строком в два місяці, у разі внесення застави з дня внесення застави.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить, скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання слідчого СВ Святошинського ГУ НП у м. Києві про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 в певний період доби з 23-00 по 05-00 на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного, наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваному у даному кримінальному провадженні;

- не відлучатись з міста Києва та Київської області без дозволу суду, слідчого, прокурора;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Також апелянт просить викликати та допитати в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел: НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_4 ;

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, з доповненнями апелянт зазначає, що слідчим суддею істотно порушено вимоги кримінально процесуального закону, а саме порушено ч. 2 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя та сторона обвинувачення посилаються виключно на негативні характеристики підзахисного, однак жодним чином не беруть до уваги його особу, що він має постійну роботу та місце проживання та інші обставини визначені ст. 183 КПК України.

У клопотанні слідчий посилається на ризики формально без жодного доказу, в свою чергу суд лише копіює обставини зазначені прокурором без жодної конкретики та жодними чином не враховує особу підзахисного та докази, які надані захисниками.

Також апелянт зазначає, що дії ОСОБА_7 , не утворюють склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки він керував мопедом марки «HondaDio 28» за попереднім дозволом потерпілого ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто за його волі.

Апелянт також звертає увагу на те, що ОСОБА_7 , має міцні соціальні зв`язки, які полягають у тому, що підозрюваний до затримання мав постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм у ТОВ «Світ Агро», має задовільний майновий стан оскільки має місце проживання та отримує постійну заробітну плату. До підозрюваного у іншому кримінальному провадженні наразі не застосовувались запобіжні заходи, відсутні цивільні позови у кримінальному провадженні отже не встановлено майнової шкоди, він не збирається вести протиправну поведінку.

Визначений розмір застави є непомірним для підзахисного, оскільки останній позбавлений можливості внести таку значну суму.

Заслухавши суддю доповідача щодо змісту оскаржуваної ухвали та доводів апеляційної скарги, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, з наведених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, також зазначив, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні закінчено та 03.10.2025 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 направлено до Святошинського районного суду м. Києва, для розгляду по суті пред`явленого обвинувачення, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002729 від 04.09.2025 у якому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 04.09.2025, приблизно о 05:55 год., знаходячись по вул. Академіка Єфремова, 29/22 в м. Києві, незаконно заволодів транспортним засобом - мопедом фіолетового кольору, марки «Honda Dio 28», без номерного знаку, який належить ОСОБА_11 , спричинивши останньому матеріальну шкоду.

Так, 03.09.2025, приблизно о 05:40год., ОСОБА_7 знаходячись у АДРЕСА_5 , помітив припаркований біля другого під`їзду вказаного будинку мопед фіолетового кольору, з білими колісними дисками, марки «Honda Dio 28», без номерного знаку, який належить ОСОБА_11 . На даному мопеді був наявний металевий ланцюг, не зчеплений замком. В цей час у ОСОБА_7 виник намір повторно незаконно заволодіти чужим транспортним засобом з метою власної наживи.

Так, з метою виконання свого злочинного умислу, направленого на повторне незаконне заволодіння чужим транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання ОСОБА_7 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до мопеду марки «Honda Dio 28», без номерного знаку, скинув з нього ланцюг та сів на сидіння.

Після чого відштовхуючись ногами, керуючи кермом, відвів його від під`їзду. Побачивши, що замок запалювання мопеду має видимі пошкодження, вставив у нього власний ключ від дверного замку, провернувши ключем, привів у дію двигун внутрішнього згорання. Маючи змогу розпоряджатись мопедом «Honda Dio 28», без номерного знаку, ОСОБА_7 поїхав з місця скоєння злочину, тим самим вчинив повторне незаконне заволодіння вище вказаним транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повторно вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України.

04.09.2025 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

05.09.2025 слідчий слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_12 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України, 04.09.2025 за адресою АДРЕСА_6 ;

- протоколом огляду місця події від 04.09.2025 за адресою АДРЕСА_5 ;

- показами потерпілого ОСОБА_10 який повідомив, що вій є власником мопеда марки «Honda Dio 28», без номерного знаку та повідомив про відомі йому обставини незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом;

- показами підозрюваного ОСОБА_7 про обставини вчинення ним кримінального правопорушення;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.09.2025, за участі свідка ОСОБА_13 ;

- показами свідків та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Також слідчий зазначив, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КГІК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного, покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому ця особа підозрюється, обвинувачується.

05.09.2025 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 02.11.2025 включно, з утримуванням його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, з покладенням на ОСОБА_7 у разі внесення застави, обов`язків, які визначенні даною ухвалою.

Визначено термін дії обов`язків покладених судом строком в два місяці, у разі внесення застави з дня внесення застави.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому, був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення зазначеного кримінального правопорушення та взято до уваги інші дані про особу підозрюваного, зокрема міцність його соціальних зв`язків, його репутації, який раніше неодноразово судимий. Також слідчий суддя врахував, що вік та стан здоров`я підозрюваного щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, всупереч твердженням апелянта, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру повідомлену ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме - запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, підтверджується даними, що містяться у матеріалах справи, про що обґрунтовано вказав в ухвалі слідчий суддя з посиланням на матеріали, що підтверджують причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його зі злочином, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Таким чином, як вважає колегія суддів, доводи сторони захисту щодо того, що дії ОСОБА_7 , не утворюють склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки він керував мопедом марки «HondaDio 28» за попереднім дозволом потерпілого ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто за його волі є такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

При цьому на даній стадії кримінального провадження, слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Як правильно вказав в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину та за вчинення якого передбачене покарання у виді виключно позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому враховуючи міру покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винуватим, підозрюваний може вчинити спробу переховування.

Такожпідозрюваний може незаконно впливати на свідків, потерпілого - перебуваючи на волі ОСОБА_7 буде мати змогу чинити на останніх незаконний вплив, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Вчинити інше кримінальне правопорушення - вказаний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний раніше неодноразово судимий, а тому може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні вказаних ризиків, а також їх доведення прокурором під час розгляду клопотання, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи характер вчиненого злочину, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та може потягнути за собою настання негативних наслідків.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного та суворість можливого покарання за інкримінований злочин не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді, оскільки визначена слідчим суддею застава у вказаному розмірі зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України.

Приймаючи вказане рішення слідчий суддя врахував фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правомірно визначив на даному початковому етапі досудового розслідування саме такий розмір застави. Підстав вважати його завідомо непомірними у колегії судді немає.

Доводи захисника, за змістом апеляційної скарги, про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту в певний період доби, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Доказів того, що ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватись під вартою слідчому судді не надано, а також не надано під час апеляційного розгляду.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

При цьому під час апеляційного розгляду встановлено, що у даному кримінальному провадженні, досудове розслідування закінчено та складено обвинувальний акт щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , який направлено 03.10.2025 до Святошинського районного суду м. Києва, для розгляду по суті пред`явленого обвинувачення.

Згідно ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

При цьому у разі направлення обвинувального акту до суду вже не слідчий суддя, а саме суд першої інстанції під час судового провадження вирішує всі питання за даним провадженням, в тому числі щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у ньому. За таких обставин судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, переходить до повноважень суду першої інстанції під час судового провадження, саме з моменту закінчення досудового розслідування - направлення обвинувального акту до суду.

Отже, всі питання, що виникають під час кримінального провадження, вирішуються стадійно і лише тим судом, який має на це компетенцію на відповідній стадії.

Протилежне може призвести до одночасного вирішення одних й тих самих питань в різних судових провадженнях в одному кримінальному провадженні, в тому числі різними судами, що неминуче створить як неприпустиму конкуренцію повноважень всередині судової влади, так і поставить під загрозу прогнозованість та стабільність кримінального провадження як чітко визначеної стадійної процедури.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, з урахуванням вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваній іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини були виправданими та необхідними елементами, що визначали потреби у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просив скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 вересня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4