УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

(повний текст)

27.10.2025

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисниці ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000218 від 04.03.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною першою ст. 115 Кримінального кодексу України (надалі КК України),

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2024 (справа №766/3551/24, н/п 1-кс/766/2071/24) стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.05.2024 включно, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29.04.2024 (справа №766/3551/24, н/п 1-кс/766/3320/24) продовжено стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.06.2024 включно, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04.06.2024 (справа №766/3551/24, н/п 1-кс/766/4285/24) продовжено стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.08.2024 включно, без визначення застави.

30.07.2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000218 від 04.03.2024 надійшов до Херсонського міського суду Херсонської області.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.07.2024 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 31.07.2024 о 13 год. 20 хв.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.07.2024 року продовжено стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до «01» жовтня 2024 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.08.2024 року відносно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати йому місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та покладання на обвинуваченого виконання обов`язків, передбачених ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК), строком до «22» жовтня 2024 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.10.2024 року застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту продовжено до «06» грудня 2024 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.12.2024 року застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту продовжено до «03» лютого 2025 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.01.2025 року застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту продовжено до «30» березня 2025 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.04.2025 у зв`язку із систематичною неявкою обвинуваченого за клопотанням прокурора було ухвалено рішення про привід обвинуваченого, яке, відповідно рапорту працівника поліції, не було виконано у зв`язку з відсутністю обвинуваченого за місцем проживання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.06.2025 задоволено клопотання прокурора і надано дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ухвалу не було виконано у зв`язку із перебуванням обвинуваченого на лікуванні в КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.10.2025 повторно задоволено клопотання прокурора і повторно надано дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

27.10.2025 року на виконання вищезазначеної ухвали Суду обвинуваченого було доставлено до Херсонського міського суду Херсонської області. Прокурором подано клопотання про застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

І. Позиція сторони обвинувачення

Сторона обвинувачення вважає, що на даний час виникла необхідність у застосуванні стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені раніше ризики, визначені ст. 177 КПК України (п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), не перестали існувати, не зменшилися та вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечує його належну процесуальну поведінку та надає можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема, ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризик переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, у зв`язку з чим у сторони обвинувачення є підстави вважати, що останній, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 , будучи обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, під загрозою можливого покарання, може впливати на свідків, які ще не допитані судом, з метою примусу останніх змінити покази на свою користь шляхом вмовлянь або погроз з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на обвинуваченого у кримінальному провадженні.

Ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема щодо свідків та інших учасників кримінального провадження з метою уникнення від кримінальної відповідальності, або шляхом переховування від правоохоронних органів, в тому числі на території іншої області, що буде також ухиленням від військової служби в умовах воєнного стану, та являється військовим злочином.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, прокурор вважає, що інший запобіжний захід окрім тримання під вартою у подальшому може негативно вплинути на проведення повного та неупередженого судового розгляду та на забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

ІІ. Позиція сторони захисту

Обвинувачений проти клопотання прокурора не заперечував. В судовому засіданні заявив, що якщо обрання такого запобіжного заходу відносно нього необхідне для забезпечення повноти і якості судового розгляду, то він погоджується з клопотанням прокурора.

Захисниця проти клопотання прокурора заперечувала частково. Зазначила, що ризики не доведені. Але, якщо такий запобіжний захід є необхідним для забезпечення проведення стаціонарної психіатричної експертизи відповідно до ухвали Суду від 02.08.2024 року у цій справі, то сторона захисту погоджується із застосуванням такого запобіжного заходу.

ІІІ. Мотиви Суду

Вирішуючи зазначене клопотання сторони обвинувачення, Суд виходить з того, що підставою, як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, а також ризиків, які дають достатні підстави Суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що перелічені в диспозиції частини першої ст. 177 КПК (ч. 2 ст. 177 КПК).

В Кримінальному процесуальному кодексі поняття «обґрунтована підозра» не розтлумачено, проте відповідно до частини шостої ст. 9 КПК у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, в тому числі, застосовується принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст. 8 КПК).

Отже, з огляду на практику Європейського суду з прав людини Суд бере до уваги, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» застосовується з метою уникнення порушення п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) і за узагальненим тлумаченням визначається, як наявність фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», від 21.04.2011, заява № 42310/04, пункт 175).

Під час судового провадження, за наявності обвинувального акта на розгляді суду, є обґрунтовані підстави вважати, що стандарт доведення «обґрунтована підозра» дотримано. Однак виконання цієї умови не звільняє сторону обвинувачення від доказування наявності ризиків щодо можливої неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та/або судовому розгляду або/та створитимуть загрозу суспільству.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Отже, оцінюючи рівень доведеності сторонами провадження обставин, які б могли вплинути на мотиви Суду під час ухвалення рішення щодо зазначеного клопотання, Суд наголошує, що тягар доведення ризиків, передбачених ст. 177 КПК та необхідності застосування відповідного запобіжного заходу завжди залишається на стороні обвинувачення, оскільки на боці сторони захисту завжди діє презумпція «свободи», сформульована в ст. 29 Конституції України та ст. 5 Конвенції.

Водночас Суд також зауважує, що право на свободу, як і інше право особи (людини) не є абсолютним, відтак може бути обмеженим відповідно до закону. Крім того, з метою уникнення свавілля право на свободу має обмежуватись відповідними зобов`язаннями покладеними на особу, дотримання (виконання) яких унеможливило б порушення прав і інтересів інших осіб, суспільства та держави.

В цьому контексті Суд звертає увагу, що за змістом приписів ст. 2 КПК завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Отже, Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права учасників кримінального провадження, зокрема, обвинуваченого, його право на свободу, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відтак, вирішуючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, Суд розуміє, що саме існування «обґрунтованої підозри» та вагомість доказів, які її підтверджують (враховуючи і не порушуючи презумпцію невинуватості), а також тяжкість покарання не можуть бути єдиними підставами для застосування такого запобіжного заходу, а тому такі обставини мають розглядатися в сукупності з іншими.

В даному контексті Суд враховує ту обставину, яка пов`язана з виконанням обвинуваченим умов та обов`язків, які були покладені на нього при застосуванні попереднього запобіжного заходу, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, які не було виконано обвинуваченим.

За змістом приписів пункту 1) частини другої ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до особи, яка обвинувачується (підозрюються) у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що обвинувачений (підозрюваний) не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 115 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавленням волі, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину і за ступенем тяжкості значно перевищують покарання у виді штрафу в розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На думку Суду прокурором доведено наявність ризиків ухилення обвинуваченого від суду, оскільки останній у судові засідання не з`явився без поважних причин 08.10.2024, 02.12.2024, 30.01.2025, 25.02.2025, 11.03.2025, 07.04.2025, 28.05.2025. Ухвала Суду про привід обвинуваченого від 07.04.2025 не виконана у зв`язку з відсутністю обвинуваченого за місцем проживання.

Ці обставини свідчать про порушення обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, в тому числі з`являтися до суду за викликом, у зв`язку з цим Суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш жорсткого запобіжного заходу.

Отже, виходячи з викладеного та враховуючи те, що обвинувачений не виконав обов`язків, які були покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а також дотримання прокурором стандарту доказування «обґрунтована підозра», в тому числі доведення існування ризиків вчинення обвинуваченим дій, які можуть перешкоджати судовому розгляду кримінального провадження або ж створитимуть загрозу суспільству, а відтак Суд дійшов висновку про необхідність застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З цих підстав,

керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376, 392, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

2. Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 25 грудня 2025 року включно, без визначення застави.

3. Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту у залі суду.

4. Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому, захисниці, Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» (54030, Миколаївська область, м. Миколаїв, Центральний район, вул. Лагерне поле, 5).

5. Ухвала підлягає негайному виконанню.

6. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

7. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

СуддяОСОБА_1