Справа № 729/1346/25
1-кп/729/153/25
про призначення судового розгляду
23 жовтня 2025 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
Прокурор вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження немає, просить призначити кримінальне провадження до розгляду у відкритому судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження. У письмовому клопотанні, просить суд продовжити обвинуваченій запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, з метою запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 3 ст. 177 КПК України, які враховувалися їй при обранні запобіжного заходу та продовженні та на даний час не змінилися. Оскільки 25.10.2025 закінчується строк запобіжного заходу, продовженого ухвалою суду від 25.08.2025 року, виникла необхідність у його продовженні.
Обвинувачена не заперечувала щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, клопотань про розгляд кримінального провадження відносно неї колегіально судом у складі трьох суддів не заявляла після роз`яснення такого права судом. Не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження їй строку дії запобіжного заходу.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію свої підзахисної.
Потерпіла та її представник адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду та задоволення клопотання прокурора. Просили прийняти до розгляду позовну заяву потерпілої про стягнення з обвинуваченої моральної шкоди, визнати потерпілу цивільним позивачем, а обвинувачену цивільним відповідачем .
Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.
Дане кримінальне провадження підсудне Бобровицькому районному суду Чернігівської області.
Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не встановлено.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
У підготовчому судовому засіданні, відповідно до положень ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України, визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.
Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово, за участю прокурора, обвинуваченої, її захисника, потерпілої, її представника.
Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченій строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до наступного висновку.
У підготовчому судовому засіданні встановлено, що 25.08.2025 року ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено до 25.10.2025 року.
Згідно із вимогами частини третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, Суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
У рішенні по справі Харченко проти України від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Так, вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченої, суд враховує дані про особу обвинуваченої, має постійне місце проживання, двоє неповнолітніх дітей, зі слів офіційно працевлаштована.
З огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність діяння, тяжкість покарання, у вчиненні якого обвинувачується остання та обставини його вчинення, а також те, що судовий розгляд ще не розпочався, свідків не було допитано у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, визначені пунктами 1 та 3 частини першої статті 177 КПК України: можливість переховування від суду, незаконний вплив на свідків.
Виходячи з викладеного, враховуючи характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченій злочину проти життя та здоров`я особи, що в сукупності вказує про підвищену суспільну небезпеку особи, яка обвинувачується у його вчиненні, а також те, що такий злочин віднесено згідно зі статтею 12 КК України до особливо тяжкого злочину, і за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог частини першої статті 197 КПК України, обраний відносно обвинуваченої запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діяння, яке їй інкримінується, а разом з іншим, допомагає уникнути виникненню ризиків, існування яких доведено, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченій строком на 60 днів.
При цьому суд повторює, що на теперішній час у справі не досліджено докази, а тому, продовжуючи такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та продовжено , на теперішній час не відпали, не втратили своєї вагомості. Під загрозою можливого застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яку інкриміновано обвинуваченій, остання може переховуватись від суду. Будь-яких нових обставин, які мають значення при вирішенні питання щодо запобіжного заходу обвинуваченій та, які не існували і не розглядались на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченій у вигляді тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено.
Судом вирішувалося питання про можливість вжиття до обвинуваченої альтернативного запобіжного заходу, але, на думку суду, наявність вказаних вище ризиків та обставин виключає застосування таких. Між тим, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, що виправдовує подальше тримання обвинуваченої під вартою.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, що потягло за собою загибель людини, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Таким чином, суд вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_3 на 60 днів до 22 грудня 2025 року включно з утриманням її в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».
Щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 , слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Форма і зміст позовної заяви повинна відповідати вимогам встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до положень статей 61 та 62 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завданої майнової та/або моральної шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом пред`явила цивільний позов, а цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальні питання щодо прийняття позовної заяви до розгляду у кримінальному провадженні нормами КПК України не врегульовані, а тому для вирішення зазначеного питання судом застосовуються положення цивільно-процесуального законодавства.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.
Ознайомившись з цивільним позовом потерпілого, суд приходить до висновку, що позовна заява відповідає вимогам статей 175-177 ЦПК України, підстави, визначені ст.ст. 185-186 ЦПК України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні, а тому суд вважає за необхідне прийняти цивільний позов до розгляду з кримінальним провадженням, що відповідає вимогам ст.127 КПК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку розглянути цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення разом з даним кримінальним провадженням, оскільки він відповідає вимогам ЦПК України, потерпілу ОСОБА_5 слід визнати цивільним позивачем, а обвинувачену ОСОБА_3 - цивільним відповідачем.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 314-316 КПК України, суд, -
Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.
Задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 .
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_3 на 60 днів до 22 грудня 2025 року включно з утриманням її в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».
Визнати потерпілу ОСОБА_5 - цивільним позивачем у даній справі, аобвинувачену ОСОБА_3 - цивільним відповідачем.
Вручити копії позовної заяви з додатками сторонам кримінального провадження.
Встановити цивільному відповідачу строк п`ятнадцять днів із дня вручення ухвали у справі, протягом якого відповідач має право подати відзив на позовну заяву, з урахуванням вимог статті 178 ЦПК України. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) цивільному позивачу одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. У разі ненадання цивільним відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Встановити цивільному позивачу строк п`ять днів із дня отримання відзиву, протягом якого позивач має право подати відповідь на відзив, до якої застосовуються правила, встановлені частинами 3-5 ст. 178 ЦПК України. Копія відповіді на відзив та доданих до неї документів повинна бути надіслана (надана) цивільному відповідачу одночасно з надісланням (наданням) відповіді не відзив до суду.
Установити цивільному відповідачу строк п`ять днів із дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, до якого застосовуються правила, встановлені частинами 3-5 ст.178 ЦПК України. Копія заперечення на відповідь на відзив та доданих до неї документів повинна бути надіслана (надана) цивільному позивачу одночасно з надісланням (наданням) заперечення на відповідь на відзив до суду.
Викликати для участі в судовому засіданні прокурора, обвинувачену, її захисника, потерпілу, її представника.
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження та направити уповноваженій службовій особі у місця ув`язнення .
Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1