ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/22914/22

Провадження № 11-кп/820/732/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід у кримінальному провадженні за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

В провадженні Хмельницького апеляційного суду перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000077 від 05.05.2022 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2025 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.110 ч.3 КК України, та призначено покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 листопада 2025 року визначено колегію суддів: головуючу суддю ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

До початку апеляційного розгляду вказаного провадження головуюча суддя ОСОБА_1 заявила самовідвід з тих підстав, що ОСОБА_5 будучи депутатом Державної Думи Федеральних Зборів РФ восьмого скликання, який вступив у повноваження 19 вересня 2021 року, будучи представником влади російської федерації, уповноваженим приймати участь у засіданнях палати і голосувати за прийняття поставлених на голосування актів та інших питань, серед яких питання ратифікації міжнародних договорів російської федерації, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з іншими депутатами та представниками влади і збройних сил російської федерації, усвідомлюючи явну злочинність власних дій та передбачаючи можливість настання тяжких наслідків, у тому числі загибелі людей, зокрема й цивільного населення, розуміючи, що він порушує встановлений ст.ст. 1-3, 68 Конституції України державний устрій та порядок, посягає на суверенітет та територіальну цілісність України, з метою зміни меж її території та розширення впливу російської федерації, з мотивів перешкоджання Євроінтеграційному курсу розвитку України, відновлення контролю російської федерації над політичними та економічними процесами в Україні, усвідомлюючи, що інші співучасники діють всупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року, порушують принципи Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року та вимоги частини 4 статті 2 Статуту ООН та Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), ст. 1-3, 68 Конституції України, 15 лютого 2022 року, за адресою російська федерація, м. Москва, вул. Охотний ряд, буд. 1, прийняв участь у засіданні державної думи федеральних зборів російської федерації, де підтримав постанову із зверненням до президента російської федерації з проханням розглянути питання про визнання російською федерацією самопроголошених Донецької та Луганської народних республік, як самостійних, суверенних і незалежних держав, а також 22 лютого 2022 року, за тією ж адресою, прийняв участь у засіданні державної думи федеральних зборів російської федерації, де підтримав ратифікацію Договору про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу між російською федерацією і так званою Донецької народною республікою та Договору про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу між російською федерацією і так званою Луганською народною республікою, у такий спосіб ОСОБА_5 будучи представником влади, за попередньою змовою групою осіб, вчинив умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призвели до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Водночас, попередня реєстрація місця проживання головуючої судді ОСОБА_1 була в м. Маріуполь Донецької області, яке окуповане та підконтрольне Російській Федерації, де наразі знаходиться її майно та перебувають громадяни, пов`язані із нею родинними зв`язками.

Колегія суддів приходить до висновку, що для виключення сумнівів у неупередженості головуючої судді ОСОБА_1 при розгляді даного кримінального провадження слід заявити самовідвід.

Дослідивши надані матеріали провадження, колегія суддів вважає, що самовідвід судді з наведених підстав підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.75 ч.1 п.4 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно вимог ст. 80 ч.ч. 1, 2 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст. 17 ЗУ Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року застосовується судами при розгляді справ як джерело права, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах Фей проти Австрії , Ветштайн проти Швейцарії ).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі Кіпріану проти Кіпру).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі Пуллар проти Сполученого Королівства ). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється. Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі Де Куббер проти Бельгії).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах Делкурт проти Бельгії, Пєрсак проти Бельгії і Де Куббер проти Бельгії, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід або задовольнити відвід з боку учасників справи.

Згідно пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 про самовідвід є законною та обґрунтованою, оскільки наведені у ній підстави можуть викликати сумніви у її неупередженості при здійсненні судового розгляду, а тому заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Заяву головуючої судді ОСОБА_1 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_1 від апеляційного розгляду кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000077 від 05.05.2022 року, за апеляційною скаргоюзахисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2025 року.

Кримінальне провадження передати для повторного автоматизованого розподілу у порядку, встановленому КПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3