Справа № 471/1152/24
Провадження №1-кп/471/24/25
Номер рядка звіту 21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Братське Вознесенського району Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000101 від 19.08.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Цибиріка Келерашського району Республіки Молдова, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, маючої на утриманні одну малолітню дитину, працюючої прибиральницею у відділі обслуговування громадян № 6 (сервісний центр) ГУ ПФУ в Миколаївській області, зареєстрованої за адресою: с. Мирне Вознесенського району (Братська ОТГ) Миколаївської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Потерпілий ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6 , з яким ОСОБА_4 спільно проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою, та мають спільну доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

18.08.2024 року близько 10:30 год., більш точного часу встановити не вдалось можливим, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували в приміщенні кухні житлового домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час між останніми виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в результаті якої у ОСОБА_4 виник кримінальний протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .. Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , при цьому усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його небезпечні наслідки, ОСОБА_4 взяла до рук скляну банку з компотом, ємністю 3 літра, та умисно нанесла нею ОСОБА_5 один удар в область голови.

В результаті вказаних дій ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забійних ран обличчя, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала та пояснила, що 18.08.2024 року десь після обіду, точного часу вона не пам`ятає, вона пішла за дитиною до її батька, який проживає зі своїми батьками. Коли вона прийшла, то ОСОБА_5 сидів на лавці біля столу у веранді і почав висловлюватися нецензурними словами на її адресу, потім швидко піднявся та кинувся до неї з кухонним ножем, який лежав на столі. Вона взяла банку з вишнями, що стояла на столі та вдарила ОСОБА_5 по голові з метою самооборони. Зазначила, що ОСОБА_8 був у стані сп`яніння, такого висновку вона дійшла, оскільки того дня він до неї говорив, бо коли він тверезий, то мовчить. Також зазначила, що вона була в тверезому стані. Після того що сталося, вона пішла додому, а ОСОБА_5 відвезли до лікарні. Просила суд закрити кримінальне провадження.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вини, її вина у вчиненні кримінального проступку, підтверджується сукупністю зібраних по справі та перевірених в судовому засіданні наступних доказів.

Так, з показів потерпілого ОСОБА_5 встановлено, що 18.08.2024 року приблизно після обіду, точного часу він не пам`ятає, останній сидів у веранді свого будинку, куди зайшла ОСОБА_4 .. Вона взяла банку з компотом і нею вдарила його по голові. Ця банка розлетілася в нього на голові, від чого йому зашивали рану. Він до неї з ножем не кидався, ножем не погрожував, а лише запитав її чому вона прийшла. Вона не оборонялася. Весь цей час він сидів біля столу і не підіймався. Свідком цієї події була його дружина ОСОБА_9 .. Раніше конфлікти з ОСОБА_4 були. Він з дружиною просили ОСОБА_4 не ходити до них. ОСОБА_4 , на його думку, була в стані алкогольного сп`яніння, оскільки від неї відчувався запах алкоголю. Зазначив, що він не перебував у стані`сп`янінення, алкоголь не вживає.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що потерпілий є її чоловіком, а обвинувачена є колишньою співмешканкою її сина. В серпні 2024 року, точної дати вона не пам`ятає, перед обідом вона з чоловіком ОСОБА_5 перебували у веранді свого будинку, ОСОБА_5 сидів біля столу, а вона знаходилася біля плити. Прийшла ОСОБА_4 провідати їх сина ОСОБА_10 і відразу пішла до нього в кімнату. ОСОБА_5 запитав у неї (свідка) чому прийшла ОСОБА_4 .. В цей момент ОСОБА_4 розвернулася, взяла банку з компотом зі столу і нею вдарила по голові ОСОБА_5 .. ОСОБА_5 не провокував та не погрожував ОСОБА_4 ножем. Вдаривши ОСОБА_5 , ОСОБА_4 пішла в кімнату до ОСОБА_10 , а вона (свідок) викликала поліцію. ОСОБА_4 прийшла до них сама, ОСОБА_10 також знаходився сам в кімнаті, крім неї та ОСОБА_5 більш нікого не було. У неї з ОСОБА_4 нормальні відносини. ОСОБА_4 колись її побила, але це не впливає на її показання, бо вона та її чоловік вибачили ОСОБА_4 .. Зазначила, що ніколи не заперечувала, щоб ОСОБА_4 приходила до них. ОСОБА_4 приходе до її сина ОСОБА_10 поспілкуватися, але з доглядом за ним не допомагає.

Також вина ОСОБА_4 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Так, відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.08.2024 р., ОСОБА_5 заявив, що 18.08.2024 р. близько 10:30 год. в той час, коли він перебував за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин спричинила йому тілесні ушкодження (а. с. № 61-62).

Відповідно до висновку експерта № 284-М від 20.08.2024 року, у ОСОБА_5 виявлено забійні рани обличчя. Дані тілесні ушкодження могли утворитися 18.08.2024 при обставинах вказаних в постанові і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а. с. № 84).

З протоколу огляду місця події від 20.08.2024 з фототаблицею до нього, працівниками поліції оглянуто та зафіксовано домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , та приміщення кухні в будинку, розташованої при вході до будинку (а. с. № 64-68).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 20.08.2024 року з фототаблицею, за участю потерпілого ОСОБА_5 , останній розповів, що місцем вчинення кримінального правопорушення є приміщення кухні його житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому потерпілий вказав, що 18.08.2024 близько 10:30 год. він та його дружина перебували у приміщенні вказаної кухні та в цей час до будинку зайшла ОСОБА_4 (остання прийшла провідати сина потерпілого, який є особою з інвалідністю та постійно перебуває в лежачому положенні). Далі ОСОБА_4 зайшла до будинку та попрямувала до кімнати, де знаходиться син потерпілого. Через декілька хвилин з кімнати будинку до кухні вийшла ОСОБА_4 , яка на його думку, була в стані алкогольного сп`яніння, та почала щось кричати та висловлюватись нецензурною лайкою після чого підійшла до потерпілого (останній сидів на кріслі біля столу), взявши при цьому обома руками зі столу скляну банку (ємністю 3 л) з компотом та нанесла нею один удар в область голови ОСОБА_5 , внаслідок чого банка розбилась та порізала обличчя потерпілому. Далі дружина потерпілого викликала швидку допомогу та поліцію (а. с. № 73- 76).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 10.09.2024 р. з фототаблицею, за участю підозрюваної ОСОБА_4 , остання розповіла, що місцем скоєння кримінального правопорушення є приміщення кухні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 вказала, що 18.08.2024 близько 10:30 год. вона зайшла до будинку, де проживають її колишній співмешканець ОСОБА_6 та його батьки: ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , щоб провідати колишнього співмешканця. В цей час, коли вона з кухні хотіла зайти до кімнати, ОСОБА_5 підвівся з крісла, на якому сидів біля столу, та почав прямувати до неї. В зв`язку з цим, ОСОБА_4 вирішила, що останній хоче накинутись на неї, тому схопила до рук скляну банку з компотом, яка стояла на столі, та вдарила нею по голові ОСОБА_5 , в зв`язку з чим банка розбилася та склом порізала обличчя потерпілому. Більше жодних ударів вона не наносила ОСОБА_5 (а. с. № 78-81).

Досліджені в судовому засіданні докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності та допустимості не викликають.

Отже, показання обвинуваченої ОСОБА_4 , якими вона не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, є необґрунтованими і спростовані показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_9 , та дослідженим в судовому засіданні письмовими доказами.

Обвинувачена на підтвердження своєї невинуватості неодноразово в судовому засіданні заявляла клопотання про виклик до суду свідка ОСОБА_11 , у зв`язку з чим в судовому засіданні щоразу оголошувалася перерва, однак обвинувачена не забезпечила явку вказаного свідка в судове засідання та не надала суду його адреси та контактних даних для здійснення судом його виклику в судове засідання. Інших доказів невинуватості обвинуваченої суду не надано.

До невизнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд відноситься критично та розцінює як спосіб захисту від пред`явленого їй обвинувачення та її бажання уникнути відповідальності.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального проступку в судовому засіданні доведена повністю та її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети покарання, яка полягає не тільки в карі, а й у виправленні засуджених, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. При обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є проступком проти здоров`я потерпілого, особу обвинуваченої, яка не визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, її характеристику за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра-нарколога не перебуває, раніше не судима в силу ст. 89 КК України, працює, має на утриманні одну малолітню дитину, не встановлення обставин, які пом`якшують покарання, обставини, які обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

З огляду на викладене, враховуючи думку прокурора, який просив призначити обвинуваченій покарання у виді громадських робіт, думку потерпілого, який залишив призначення покарання обвинуваченій на розсуд суду, суд вважає, що виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень можливе у разі призначення їй покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт.

Судом не встановлені перешкоди для призначення обвинуваченій покарання у виді громадських робіт з огляду на положення ч. 3 ст. 56 КК України.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

Витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Братський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1