Справа № 177/2655/25
Провадження № 1-кп/177/230/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду без виклику учасників обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000216 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Лозуватка Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , не судимого, та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

В ході досудового розслідуванням у формі дізнання встановлено, що 23 червня 2025 року, приблизно о 23:45 годині, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 приїхали на автомобілі «ВАЗ» синього кольору модель «2105» до адреси мешкання потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме до будинку АДРЕСА_4 , де у них на грунті тривалих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_6 стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 та у ОСОБА_5 раптово виник умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.

Діючи умисно, без попередньої змови між собою, реалізуючи раптово виниклий протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , 23.06.2025 приблизно о 23:55 год., стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_6 , умисно завдав йому одного удару предметом схожим на автомобільний шруз в область лівого вуха, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої вушної раковини, які згідно із висновком судово-медичної експертизи за №1456 від 09.09.2025 відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки (п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6).

Далі ОСОБА_3 , перебуваючи навпроти потерпілого ОСОБА_6 , умисно завдав одного удару предметом схожим на металеву трубу в область лівої нижньої частини ноги ОСОБА_6 , чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді саден нижніх кінцівок, після чого завдав вісім ударів, зокрема чотири удари в область голови ОСОБА_6 ногами та чотири удари в область тулубу кулаками, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді трьох саден голови, чотирьої синців лівої верхньої кінцівки тулуба, один забій м`яких тканин лівого передпліччя які згідно із висновком судово-медичної експертизи за №1456 від 09.09.2025 відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки (п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6).

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб.

23 червня 2025 року, приблизно о 23:45 годині, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 приїхали на автомобілі «ВАЗ» синього кольору модель «2105» до адреси мешкання потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме до будинку АДРЕСА_4 , де у них на ґрунті тривалих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_6 , стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 та у ОСОБА_5 раптово виник умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.

Діючи умисно, без попередньої змови між собою, реалізуючи раптово виниклий протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , 23.06.2025 приблизно о 23:55 годин, стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_6 , умисно завдав йому одного удару предметом схожим на автомобільний шруз в область лівого вуха, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої вушної раковини, які згідно із висновком судово-медичної експертизи за №1456 від 09.09.2025 відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки (п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6).

Далі ОСОБА_3 , перебуваючи навпроти потерпілого ОСОБА_6 , умисно завдав одного удару предметом схожим на металеву трубу в область лівої нижньої частини ноги ОСОБА_6 , чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді саден нижніх кінцівок, після чого завдав вісім ударів, зокрема чотири удари в область голови ОСОБА_6 ногами та чотири удари в область тулубу кулаками, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді трьох саден голови, чотирьох синців лівої верхньої кінцівки тулуба, один забій м`яких тканин лівого передпліччя які згідно із висновком судово-медичної експертизи за №1456 від 09.09.2025 відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки (п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6).

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кваліфіковано як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожен окремо, отримавши копії матеріалів дізнання, беззаперечно визнали свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорюють встановлені під час дізнання обставини вчиненого ними кримінального проступку, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та за участі захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 подали до суду письмові заяви про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за їх відсутністю.

Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчить клопотання прокурора викладене в обвинувальному акті щодо його розгляду в порядку спрощеного провадження та заяви обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , складені в присутності захисників.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акта та додані до нього матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч.1 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками - заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , судом встановлено, що останній скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, не працює, за місцем проживання характеризується незадовільно, інвалідом не являється, не одружений, утриманців не має, є осудною особою, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не судимий.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками - заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено, що останній скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, інвалідом не являється, не одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є осудною особою, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинувачених, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченим в межах санкції інкримінованої статті у виді штрафу.

Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання обвинуваченим з урахуванням положень ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.

Речові докази, витрати на проведення експертизи по справі відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Матеріали кримінального провадження №0000216 від 08.07.2025 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №177/2655/25, провадження № 1-кп/177/230/25.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, через Криворізький районний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1