ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001820 від 21.06.2025 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2025 року в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22 грудня 2025 року включно, з визначенням розміру застави,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001820 від 21.06.2025 року, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191 КК України.

До початку підготовчого судового засідання 24.10.2025 року прокурор Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 подала клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на строк шістдесят днів, оскільки такий закінчується 26.10.2025 року, а ризики, передбачені ст.177 КПК України на даний час залишились незмінними, яке просила задовольнити.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.10.2025 року задоволено клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 22.12.2025 року включно.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень.

Згідно з ч.7 ст.182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Волинській області: , депозитний рахунок №UA0002504, банк ДКСУ м.Київ МФО 820172 та надати документ, що це суду.

Згідно з ст.183 КПК України у разі внесення застави, на обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покладено наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою ж вимогою;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання, роботи;

- не відлучатися із Волинської області без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні поза межами суду;

- здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби у Волинській області паспорт України для виїзду за кордон (за наявності).

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу в якій вважає ухвалу від 24.10.2025 року в частині продовження строку тримання під вартою такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, необґрунтованою та невмотивованою, а відтак незаконною. Судом першої інстанції, на його думку, не було повною мірою з`ясовано усі обставини, що мають значення для вирішення питання про запобіжний захід, а також не надано належної оцінки доводам сторони захисту.

Просить скасувати ухвалу від 24.10.2025 року та ухвалити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити. Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в тому числі поклавши інші обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КпАП України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги; думку обвинуваченого та його захисника, які просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, що не пов`язаний із тримання під вартою; прокурора, яка заперечила доводи апеляційної скарги, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін; перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри, а метою: запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, які на даний час ще не допитані в судовому засіданні.

Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого та тяжкості інкримінованого йому діяння, віку та стану його здоров`я, відсутність медичних документів в підтвердження неможливості утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Відсутні також підстави і для зменшення розміру застави, оскільки така визначена судом в межах, визначених КПК України, а достатніх мотивів для зміни такого розміру стороною захисту не наведено.

За таких обставин, суд обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і постановлення нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів захисника обвинуваченого, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2025 року в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22 грудня 2025 року включно, з визначенням розміру застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий

Судді