Провадження № 1-кс/202/9273/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

22 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, яке подано у кримінальному провадженні № 0001635 від 09.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та яким керував водій ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 16:50 водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Херсонській у місті Нікополі в районі будинку № 335 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після наїзду тіло пішохода відкинуло на зустрічну смугу, де у цей час у зустрічному напрямку рухався вантажний автомобіль «СКС MZ 5340» під керуванням водія ОСОБА_7 , який здійснив переїзд через тіло вказаного пішохода. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 загинула на місці події.

За даним фактом 09 грудня 2025 року було розпочате досудове розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час огляду автомобіля «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлені механічні пошкодження, які зосереджені в передній лівій частині.

Автомобіль «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , вилучено та направлено для зберігання на спецмайданчик тимчасового затриманих транспортних засобів Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

10 грудня 2025 року автомобіль «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що для проведення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання перетворенню, псуванню, знищенню, пошкодженню, приховуванню, зникненню, втрати, використанню, передачі, відчуженню речового доказу, проведення судових експертиз виникла потреба в накладенні арешту відповідно до статті 170 КПК України.

Прокурор надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Адвокатом ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_5 подана заява, в якій просить клопотання про арештавтомобіля «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_1 розглянути без її участі, клопотання задовольнити та передати транспортний засіб на відповідальне зберігання його власниці.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Слідчим суддею установлено, що 09 грудня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за № 0001635.

Згідно з матеріалами клопотання 09.12.2025 року був вилучений автомобіль «Volkswagen Caddy».

Постановою слідчого від 10 грудня 2025 року вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно зі статтею 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що автомобіль «Volkswagen Caddy» відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберіг на собі сліди та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.

При цьому існує загроза приховування, перетворення, відчуження даного транспортного засобу, оскільки на сьогодні не проведені всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження, а володілець майна є особою, заінтересованою у результатах кримінального провадження, так як був учасником ДТП.

Крім того, власник може у будь-який час відчужити автомобіль чи іншим чином ним розпорядитися, що ускладнить або перешкодить проведенню досудового розслідування.

Отже, матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на автомобіль «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника та володільця майна, арешт не матиме негативних наслідків, оскільки для проведення експертних досліджень безпосередньо потрібний вказаний речовий доказ та арешт майна носить тимчасовий характер.

Крім того, арешт може бути скасований відповідно до статті 174 КПК України, зокрема, після проведення необхідних експертних досліджень та інших слідчих дій у кримінальному провадженні.

Щодо передання арештованого автомобіля на зберігання власнику, то слідчий суддя відзначає, що місце зберігання арештованого майна має визначатися слідчим та/або прокурором. Тому вимога представника володільця майна щодо передання автомобіля на зберігання власнику не може бути задоволена слідчим суддею. Тим більше, що власник автомобіля ОСОБА_4 є родичкою водія ОСОБА_5 , причетного до ДТП, внаслідок кого загинув пішохід, тобто є особою, заінтересованою в результатах кримінального провадження, а тому передача їй на зберігання арештованого майна не буде сприяти меті арешту.

Таким чином, клопотання прокурора необхідно задовольнити та з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання приховуванню, перетворенню, відчуженню автомобіля Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_1 чи псування, перетворення, знищення наявних ньому слідів, на цей транспортний засіб необхідно накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Керуючись ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та яким керував водій ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1