Справа № 635/4396/25
Провадження № 1-кс/635/1927/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року сел. Покотилівка

Слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю: потерпілого ОСОБА_2 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_2 на постанови старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим та відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000133 від 08 травня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на постанови старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим та відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000133 від 08 травня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, в якій просить:

-скасувати постанову старшого дізнавача СД ВР № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 про відмову в визнанні ОСОБА_2 потерпілим від 17 жовтня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000133 від 08 травня 2025 року;

-визнати ОСОБА_2 потерпілим по кримінальному провадженню № 0000133 від 08 травня 2025 року;

-скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 про відмову в наданні матеріалів досудового розслідування для ознайомлення потерпілого ОСОБА_2 від 17 жовтня 2025 по кримінальному провадженню № 0000133 від 08 травня 2025 року;

-зобов`язати старшого дізнавача ВП №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 надати кримінальне провадждення, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000133 від 08 травня 2025 року за ознаками кримінального проступку передбаченого частиною 1 статті 384 КК України його представнику адвокату ОСОБА_3 ;

-скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 в частині відмови в направленні запиту до АТ КБ «Приватбанк» та «Державний ощадний банк» з метою отримання відомостей про рух коштів по рахунках ОСОБА_7 в період з 01 березня 2023 року по дату закриття рахунків;

-зобов`язати старшого дізнавача СД ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 направити запит до АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Державний ощадний банк України» про рух коштів на рахунках ОСОБА_7 за період з 01 березня 2023 року по дату закриття рахунку;

-скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП №3 Харківського РУ №1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 про часткову відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про повторний допит свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

-зобов`язати старшого дізнавача СД ВП №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 повторно допитати свідків ОСОБА_8 ОСОБА_10 ОСОБА_9 , які повідомляли про спільне проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з 2010 року по 10 жовтня 2023 року (дати загибелі) у зв`язку з тим, що вони протирічать показанням свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

На обґрунтування скарги ОСОБА_2 зазначив таке.

31 січня 2025 року ОСОБА_2 звернувся до Харківського відділу ГУНП в Харківській області із заявою про обставини, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України.

21 липня 2025 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області, було скасовано постанову старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 08 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 384 КК України на підставі заяви ОСОБА_2 , матеріали кримінального провадження направлено до сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування.

07 жовтня 2025 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області було зобов`язано старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 розглянути в порядку, встановленому ст. 220 КПК України, клопотання представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 від 19 вересня 2025 року про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження № 0000133; зобов`язано старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 розглянути в порядку, встановленому ст. 220 КПК України, клопотання потерпілого ОСОБА_2 від 29 липня 2025 року про витребування відомостей з АТ КБ «Приватбанк», АТ «Державний ощадний банк»; зобов`язано старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 розглянути в порядку, встановленому ст. 220 КПК України, клопотання потерпілого ОСОБА_2 від 13 серпня 2025 року та 02 вересня 2025 року про повторний допит свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

17 жовтня 2025 року представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 отримав постанови дізнавача ОСОБА_5 про відмову в задоволенні зазначених в ухвалі слідчого судді клопотань.

ОСОБА_2 категорично не згоден із постановами дізнавача, вважає їх такими, що порушують його права як потерпілого.

30 вересня 2025 року ОСОБА_2 подав позовну заяву в цьому кримінальному провадженні про відшкодування спричиненої йому майнової шкоди у розмірі 1250000 гривень, в якій детально навів обставини та суть спричиненої йому шкоди з обгрунтуванням її розміру. Звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів обумовлено завданням йому майнової шкоди діями ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які дали неправдиві свідчення в суді при розгляді справи щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу його сина ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , внаслідок чого 17 жовтня 2024 року було ухвалено рішення суду, за яким ОСОБА_9 набула права на отримання одноразової грошової допомоги, відповідно збільшилось коло отримувачів допомоги, і зменшився розмір допомоги на кожного отримувача, у тому числі заявника.

З початку внесення відомостей до ЄРДР і до моменту винесення дізнавачем оскаржуваної постанови ОСОБА_2 був потерпілим у даному кримінальному провадженні, про що також було зазначено в ухвалах слідчого судді, постановлених за результатами розгляду скарг ОСОБА_2 , жодних заяв про визнання його потерпілим він дізнавачу не подавав, а тому у останнього були відсутні підстави для винесення постанови про відмову у визнанні його потерпілим.

Щодо постанови дізнавача про відмову у витребуванні відомостей з банківських установ про рух коштів на рахунках його сина ОСОБА_7 заявник зазначає, що дізнавач посилається як на підставу у відмові витребування такої інформації на наявність в матеріалах справи інформації про рух коштів по особових рахунках загиблого ОСОБА_7 , але відомості щодо походження такої інформації відсутні. Зазначена інформація має значення для повного та об`єктивного розслідування цього кримінального провадження, оскільки свідки під час розгляду цивільної справи вказали про перебування ОСОБА_9 на утриманні ОСОБА_7 .

Щодо постанови дізнавача про відмову в задоволенні клопотання про повторний допит свідків заявник зазначає, дізнавачем не виконані вимоги ухвали слідчого судді про зобов`язання розглянути зазначене клопотання в порядку статті 220 КПК України. Дізнавач відмовив тільки в повторному допиті свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , при цьому не вирішив питання щодо повторного допиту свідка ОСОБА_10 . Попередні допити свідків зазначених свідків дізнавачем проведені формально, не з`ясовані важливі обставини, їх показання суперечать показанням свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12

ОСОБА_2 зазначив, що така бездіяльність співробітників Харківського ВП ГУНП в Харківській області суперечить вимогам статті 214 КПК України та призвела до порушення його процесуальних прав як потерпілого, у зв`язку з чим він змушений звернутися із даною скаргою до слідчого судді.

ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали доводи, які викладені в скарзі, та просили скаргу задовільнити.

Старший дізнавач сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старший лейтенант ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до частини 3 статті 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вислухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 08 травня 2025 року, висновує, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

За результатами дослідження матеріалів кримінального провадження слідчим суддею встановлені такі обставини.

СД ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 08 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 384 КК України. Підставою для внесення відомостей до ЄРДР була ухвала слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 29 квітня 2025 року, якою скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 задоволено, зобов`язано уповноважених осіб ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області внести відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_2 від 31 січня 2025 року та розпочати досудове розслідування.

Постановою старшого дізнавача СД ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 31 травня 2025 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 08 травня 2025 року, закрите у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 384 КК України.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 21 липня 2025 року задоволено скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 08 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 384 КК України, скасовано постанову старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 31 травня 2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 08 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 384 КК України, матеріали кримінального провадження направлені для продовження досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2025 року частково задоволено скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000133 від 08 травня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України:

- зобов`язано старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 розглянути в порядку, встановленому ст. 220 КПК України, клопотання представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 від 19 вересня 2025 року про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження № 0000133;

- зобов`язано старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 розглянути в порядку, встановленому ст. 220 КПК України, клопотання потерпілого ОСОБА_2 від 29 липня 2025 року про витребування відомостей з АТ КБ «Приватбанк», АТ «Державний ощадний банк»;

- зобов`язано старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 розглянути в порядку, встановленому ст. 220 КПК України, клопотання потерпілого ОСОБА_2 від 13 серпня 2025 року та 02 вересня 2025 року про повторний допит свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Постановою від 17 жовтня 2025 року старший дізнавач сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5

вирішив не визнавати ОСОБА_2 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000133 від 08 травня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_2 має статус заявника, а не потерпілого у даному кримінальному провадженні в розумінні положень статей 55 та 60 КПК України, не звертався під час досудового розслідування із заявами про залучення його до участі у провадженні як потерпілого. У кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 384 КК України шкода завдається не правам та інтересам заявника, а інтересам здійснення правосуддя, тобто перешкоджання встановленню істини, введення в оману суду або іншого уповноваженого органу у даному кримінальному провадженні не спрямовано безпосередньо проти заявника. Заявник отримав одноразову грошову допомогу в зв`язку із загибеллю його сина в рівних частках разом з матір`ю та дочкою загиблого. На підставі наведеного дізнавач зазначає, заява ОСОБА_2 подана ним як особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 ст. 55 КПК України.

Постановою від 17 жовтня 2025 року старший дізнавач сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5

відмовив у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 від 19.09.2025 Щ-7497 про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження.

Постанова мотивована тим, що постановою від 17 жовтня 2025 року ОСОБА_2 відмовлено у визнанні його потерпілим, останній має статус заявника, та відповідно до статті 60 КПК України не має права на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Інформація щодо стану досудового розслідування кримінального провадження належить до інформації з обмеженим доступом.

Постановою від 17 жовтня 2025 року старший дізнавач сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5

відмовив у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 від 29.07.2025 Щ-4670 в частині витребування інформації з АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Державний ощадний банк України» про рух коштів на рахунках ОСОБА_7 за період з 01 березня 2023 року по дату закриття рахунку.

Постанова в цій частині мотивована тим, що об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, є достовірність та правдивість свідчень та висновків, наданих учасниками кримінального процесу або іншими особами, які подають інформацію до уповноважених органів. Інформація по особистим рахункам особи є інформацією, яка містить охоронювану законом таємницю. Дізнавач зазначає, що будь-які відомості про стан рахунків та переказів грошових коштів не мають ніякого відношення до розслідування даного кримінального провадження, крім того, в матеріалах провадження маються виписки по особовим рахункам ОСОБА_7 за вказаний період часу.

Постановою від 17 жовтня 2025 року старший дізнавач сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5

відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_2 від 02.09.2025 в частині проведення повторного допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Постанова в цій частині мотивована тим, зазначені свідки були допитані у даному кримінальному провадженні, були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, надали повні, об`єктивні свідчення про відомі їм стосунки ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , на цей час не виявлено жодних нових фактів, які б потребували уточнення під час допиту зазначених свідків.

Копії оскаржуваних рішень отримані представником ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 22 жовтня 2025 року, що підтверджується його власноручним підписом в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з пунктом 18 частини першої статті 3 КПК України, частини п`ятої статті 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК.

Так, відповідно до пунктів 5, 7 частини 1 статті 303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Щодо вимог скарги в частині скасування постанови дізнавача про відмову у визнанні потерпілим та визнання потерпілим слідчий суддя висновує таке.

Відповідно до положень статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до частини 5 статті 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, із системного аналізу зазначеної норми права слідує, що особа набуває статусу потерпілого у кримінальному провадженні зокрема з моменту подання нею заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення і втрачає цей статус виключно на підставі вмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпілим.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені саме на підставі заяви ОСОБА_2 щодо вчинення стосовно нього кримінального правопорушення, а тому на підставі частини 2 статті 55 КПК України ОСОБА_2 мав процесуальні права та обов`язки потерпілого у даному кримінальному провадженні до моменту постановлення дізнавачем постанови про відмову у визнанні ОСОБА_2 потерпілим у даному кримінальному провадженні.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 16.01.2019 (справа № 439/397/17, провадження № 13-66кс18) вказано, що поняття «потерпілий» є міжгалузевим, оскільки використовується як у кримінальному праві, так і в кримінальному процесі, однак, за змістом ці поняття не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні «потерпілий» це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння).

У пункті 10 частини 1 статті 56 КПК передбачено право потерпілого на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини 2 статті 127 КПК, шкода, завдана кримінальним правопорушенням (злочином) або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно положень статті 128 КПК, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження, до початку судового розгляду, пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

У статті 1166 ЦК визначено, що підставою для відшкодування майнової шкоди є вчинення неправомірних дій чи прийняття неправомірних рішень, які спричинили особистим немайновим правам фізичної особи такої шкоди, яка відшкодовується в повному обсязі тією особою, яка її завдала.

Під об`єктом злочинів, передбачених розділом XVIII КК України (кримінальні правопорушення проти правосуддя), слід розуміти суспільні відносини з приводу умов (стосунків), що забезпечують регламентовану законодавством та іншими нормативно-правовими актами діяльність: судів по здійсненню правосуддя; органів дізнання, досудового розслідування, прокуратури; установ, що виконують судові рішення; осіб, що забезпечують для суду, дізнання, досудового слідства повне, всебічне і об`єктивне вирішення справ, з охорони законних прав та інтересів громадян, суспільства, держави в процесі судочинства, дізнання, досудового слідства та виконання судових рішень, захисту та представництва особи.

Норми кримінального та кримінально-процесуального закону не містять обмеження можливості залучення потерпілого у кримінальних провадженнях щодо зазначених кримінальних правопорушень. Отже, виходячи із системного тлумачення вищенаведених норм права, слід дійти висновку, що потерпілим у кримінальному правопорушенні, передбаченому статтею 384 КК України, може бути будь-яка фізична або юридична особа, за умови завдання їй шкоди внаслідок введення в оману суду або іншого уповноваженого органу завдало, що в свою чергу вплинуло на її права та законні інтереси.

Відмовляючи у визнанні ОСОБА_2 потерпілим у кримінальному провадженні, дізнавач зазначає про те, що ОСОБА_2 не завдано шкоду кримінальним правопорушенням, в той же час зі змісту мотивувальної частини постанови дізнавача слідує, що внаслідок ухвалення судом рішення в цивільній справі, де були допитані свідки, показання яких є предметом даного кримінального правопорушення, ОСОБА_9 ввійшла до кола осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, що вплинуло на розмір частка заявника у цій допомозі. Отже, висновки дізнавача, викладені ним на обгрунтування прийнятого рішення, є суперечливими, також не надано оцінку доводам заявника про суть та розмір спричиненої йому шкоди, не наведено висновків щодо прийняття поданого ОСОБА_2 цивільного позову.

За таких обставин, слідчий суддя не може погодитись з правильністю та правомірністю прийнятого дізнавачем рішення у виді постанови про відмову у визнанні ОСОБА_2 потерпілим у кримінальному провадженні, та вважає наявними підстави для скасування цього рішення.

Разом з тим, вимоги ОСОБА_2 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні задоволенню не підлягають, оскільки вирішення питання про визнання особи потерпілою на стадії досудового розслідування належить до виключно до повноважень прокурора, слідчого або дізнавача, та не може бути здійснено слідчим суддею, до повноважень якого належить виключно здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом здійснення оцінки рішень, дій або бездіяльності прокурора, слідчого або дізнавача.

Щодо вимог скарги в частині скасування постанови дізнавача про відмову у наданні представнику потерпілого матеріалів кримінального провадження для ознайомлення та зобов`язання надати матеріали для ознайомлення слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до статті 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження;

Відповідно до статті 221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Як вбачається зі змісту постанови дізнавача від 17 жовтня 2025 року підставою для відмови у задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення дізнавач зазначив винесення ним постанови про відмову у визнанні ОСОБА_2 потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Оскільки слідчий суддя дійшов висновку про скасування постанови старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 від 17 жовтня 2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_2 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000133 від 08 травня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, то відповідно підлягає скасуванню і постанова дізнавача від 17 жовтня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 від 19.09.2025 Щ-7497 про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження.

Що стосується вимог скарги про зобов`язання дізнавача надати матеріали кримінального провадження для ознайомлення представнику потерпілого та вчинити певні слідчі дії, то слідчий суддя дійшов такого висновку.

Фактично потерпілий у своїй скарзі просить слідчого суддю зобов`язати дізнавача вчинити певні процесуальні дії. Проте, згідно з частиною 5 статті 40 КПК, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до частини 3 статті 26 КПК, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З огляду на зазначене, згідно з статтею 220 КПК, вирішення питань щодо заявлених клопотань належить до дискреційних повноважень слідчого (детектива), та не віднесено до компетенції слідчого судді. Отже, відсутні підстави для постановлення ухвали про зобов`язання дізнавача надати представнику потерпілого для ознайомлення матеріали кримінального провадження та зобов`язати дізнавача вчинити певні слідчі дії.

Щодо вимог скарги в частині скасування постанови дізнавача про відмову у задоволенні клопотання про повторний допит свідків та зобов`язання повторно допитати свідків слідчий суддя висновує таке.

За результатами дослідження матеріалів кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що дізнавач виніс дві постанови про часткову відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_2 про повторний допит свідків: першу про відмову у задоволенні клопотання в частині повторного допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 від 13.08.2025 Є-5607/ез, другу про відмову у задоволенні клопотання в частині повторного допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 02.09.2025.

Як слідує зі змісту скарги ОСОБА_2 просить скасувати саме постанову дізнавача про часткову відмову у задоволенні його клопотання про повторний допит свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 02.09.2025 (пункт 7 вимог скарги), а тому слідчий суддя, керуючись принципом диспозитивності, надає оцінку лише зазначеній постанові.

Частиною першою статті 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Частиною першою статті 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (частина друга статті 223 КПК України).

Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно пункту 2 частини 5 статті 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається, зокрема, з: мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

02 вересня 2025 року потерпілий ОСОБА_2 звернувся до старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 із клопотанням про повторний допит свідка ОСОБА_8 та допит свідка ОСОБА_9 , на обгрунтування якого посилався на те, що показання останніх суперечать іншим доказам у кримінальному провадженні, зокрема наданим потерпілим фотографіям.

Постановою дізнавача від 17 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання з тих підстав, що зазначені свідки вже були допитані та надали повні і об`єктивні свідчення. При цьому мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить жодних обставин, які б переконливо свідчили про відсутність підстав проведення допиту зазначених свідків з урахуванням доводів потерпілого, що такі показання суперечать іншим доказам кримінального провадження. Крім того, дізнавачем прийнято та долучено до кримінального провадження надані потерпілим фотографії, на які останній посилається як на доказ неправдивості показань свідків, але постанова не містить відповіді на жоден з доводів потерпілого. Зазначені дізнавачем підстави для відмови носять виключно формальний характер.

Надаючи оцінку оскаржуваній постанові дізнавача слідчий суддя зазначає про її формальний характер та невідповідність вимогам статті 110 КПК України, а тому наявні підстави для скасування цієї постанови.

Відповідно до положень частини 5 статті 40 КПК України дізнавач, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. У свою чергу, стаття 220 КПК України наділяє слідчого повноваженнями як задовольнити клопотання сторони захисту, так і відмовити у ньому (повністю або частково) з винесенням постанови, в якій мають бути викладені мотиви такої відмови.

Фактично потерпілий у своїй скарзі просить слідчого суддю зобов`язати дізнавача вчинити певні слідчі дії. Проте, згідно з частиною 5 статті 40 КПК, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до частини 3 статті 26 КПК, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З огляду на зазначене, згідно з статтею 220 КПК, вирішення питань щодо заявлених клопотань належить до дискреційних повноважень слідчого (детектива), та не віднесено до компетенції слідчого судді. Отже, відсутні підстави для постановлення ухвали про зобов`язання дізнавача вчинити певні слідчі дії, а саме повторно допитати свідків.

Щодо вимог скарги в частині скасування постанови дізнавача про відмову у задоволенні клопотання про витребування відомостей щодо руху коштів з банківських установ та зобов`язання направлення запитів щодо витребування таких відомостей слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги в цій частині з огляду на таке.

29 липня 2025 року представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернувся до старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 із клопотанням, в якому у тому числі просив витребувати від АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Державний ощадний банк України» відомості про рух коштів по рахунках ОСОБА_7 за період з 01.03.2023 по дату закриття рахунку.

Постановою від 17 жовтня 2025 року старший дізнавач сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5

відмовив у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 від 29.07.2025 Щ-4670 в частині витребування інформації з АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Державний ощадний банк України» про рух коштів на рахунках ОСОБА_7 за період з 01 березня 2023 року по дату закриття рахунку.

Аналізуючи зміст зазначеної постанови слідчий суддя вважає, що постанова відповідає вимогам пункту 2 частини 5 статті 110 КПК України, оскільки містить посилання на обставини, які є підставами для прийняття такого рішення, їх обгрунтування, висновок дізнавача про відсутність необхідності в отриманні таких доказів з посиланням на норми кримінального та кримінального процесуального закону.

Слідчий суддя зауважує, що предметом кримінального правопорушення, передбаченого завідомо неправдиві показання або введення в оману суду чи іншого уповноваженого органу, отже саме показання зазначених потерпілим свідків мають бути об`єктом перевірки в даному кримінальному провадженні, а не перевірка правильності постановленого судом рішення в цивільній справі. Клопотання потерпілого не містить жодних обгрунтованих доводів щодо належності таких доказів як інформація щодо стану банківських рахунків його сина ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні, потерпілий у клопотанні не зазначає, яке значення має інформація щодо банківських рахунків для кримінального провадження в контексті доведення неправдивості показань свідків. А тому, враховуючи відсутність обгрунтування клопотання потерпілого в частині необхідності витребування інформації щодо банківських рахунків ОСОБА_15 , слідчий суддя вважає достатніми наведені дізнавачем в постанові мотиви прийняття ним рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 в цій частині.

За таких обставин, скарга ОСОБА_2 на постанови старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим та відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000133 від 08 травня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 303-309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_2 на постанови старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим та відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000133 від 08 травня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, - задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 17 жовтня 2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_2 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000133 від 08 травня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України.

Скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 17 жовтня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від 19 вересня 2025 року про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000133 від 08 травня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України.

Зобов`язати старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 розглянути в порядку, встановленому ст. 220 КПК України, клопотання адвоката ОСОБА_3 від 19 вересня 2025 року про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження № 0000133.

Скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 17 жовтня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 від 02 вересня 2025 року про повторний допит свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Зобов`язати старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 розглянути в порядку, встановленому ст. 220 КПК України, клопотання ОСОБА_2 від 02 вересня 2025 року про повторний допит свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 06 листопада 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1