Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1943/2025 Справа № 641/8837/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року

Слідчий суддя Слобідського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2025 за №0001204 до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта повна загальна середня, офіційно не працевлаштований, не одруженого, без зареєстрованого місця реєстрації, раніше судимого:

22.05.2012 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік;

17.05.2018 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України з урахуванням ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.03.2021 до 2 років обмеження волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.12.2024 звільнено від покарання, у зв`язку з усуненням караності діяння;

01.11.2018 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 01.11.2021 за відбуттям строку покарання;

05.10.2023 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки. Вирок скасований 18.04.2024 вироком Полтавського апеляційного суду в частині призначення покарання. Призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30.06.2023 до 05.10.2023 з розрахунку день за день. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.09.2024 року звільнено від покарання, у зв`язку з усуненням караності діяння;

05.06.2024 Червонозаводським районним судом м. Харкова з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.09.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, без застосування ст. 71 КК України;

16.04.2025 Слобідським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України 5 років місяців позбавлення волі, початок строку відбування покарання з моменту затримання, тобто з 08.01.2024 року. Зараховано в строк відбування покарання строк, відбутий за правилами, передбаченими положенням статті 72 КК України, а саме - період з 16.07.2018 по 01.11.2021 включно та з 30.06.2023 по 05.10.2023 включно з розрахунку день за день. 16.09.2025 звільнений з Олексіївської виправної колонії в Харківській області № 25 по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

До Слобідського районного суду міста Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2025 за №0001204 щодо ОСОБА_5 та визначення застави.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 14.11.2025 до ЧЧ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що у період часу з 04:00 год 14.11.2025 по 05:00 год 14.11.2025 невстановлена особа здійснила крадіжку побутової техніки з готелю «Дружба», який розташований за адресою: м. Харків, пр-т Аерокосмічнй, буд. 185, чим спричинила матеріальний збиток. (ЖЄО 25685 від 14.11.2025). 15.11.2025 заява про кримінальне правопорушення прийнята та зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001204 за ознаками кримінального правопорушення, злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 листопада 2025 приблизно об 17:00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 в умовах воєнного стану, оголошеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», продовженого до теперішнього часу, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за корисливі злочини, перебував поблизу готельного комплексу АТЗТ «ІНТУБІЗНЕСЦЕНТР ДРУЖБА», що розташований за адресою: м. Харків, проспект Аерокосмічний 185, де в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , переліз через паркан до готельного комплексу та попрямував до приміщення готелю «ДРУЖБА», розташованого за вищевказаною адресою, де відчинивши вхідні пластикові двері викруткою, яка було в нього з собою, незаконно проник до готельного комплексу АТЗТ «ІНТУБІЗНЕСЦЕНТР ДРУЖБА». Далі ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно, що належить АТЗТ «ІНТУБІЗНЕСЦЕНТР ДРУЖБА», а саме: телевізор торгової марки «Samsung» моделі «UE32F5000AK» вартість якого складає 4996,67 грн. Після чого ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, обернувши його на свою користь та у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив АТЗТ «ІНТУБІЗНЕСЦЕНТР ДРУЖБА» майнову шкоду на суму 4996,67 гривень.

22.12.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , у клопотанні вказує на існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може: вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності з огляду на тяжкість інкримінованого йому злочину, тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, а також з огляду на те, що згідно з відомчою інформаційною системою ДМС інформація про місце проживання ОСОБА_5 відсутня (п.1); незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадження (п.3); вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має офіційного доходу, раніше неодноразово судимий та підозрюється у вчиненні корисливого злочину проти власності (п.5).

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, вказував про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки він не переховувався від органів досудового розслідування і з`являвся за першою вимогою та повідомленням на телефон, хоча і неофіційно, але працює вантажником, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Просив застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований та утримуватись під вартою інакше, як за вмотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом «а» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року) проголошено, що нікого не може бути позбавлено волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігання вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_6 від 17.11.2025; протоколом впізнання особи за фотознімками за участю представника потерпілого ОСОБА_6 від 18.11.2025; протоколом огляду речового доказу та перегляду відеозапису від 24.11.2025; листом ПТ Ломбард «Кредит під заставу»; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 12.12.2025; протоколом впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 від 12.12.2025.

При цьому, на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, питання допустимості доказів, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження.

Кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення докази є об`єктивно достатніми для твердження про можливе вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, а тому вважає підтвердженим факт наявності обґрунтованої підозри.

Стосовно доводів клопотання в частині наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає таке.

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_5 переховуватися від слідства та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій. Відповідно до листа ГУ ДМС у Харківській області станом на 18.11.2025 за відомчою інформаційною системою ДМС інформація про місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

Ризик переховування від органу досудового розслідування є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений, серед іншого, можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Слідчий суддя зазначає, що очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Отже, існування цього ризику суд уважає доведеним.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих, свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Наведені обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу на учасників цього кримінального провадження.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він офіційно не працевлаштований, він не має міцних соціальних зав`язків, за наявною інформацією не має місця реєстрації, раніше неодноразово судимий та підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину проти власності, що свідчить про стійку антисоціальну поведінку ОСОБА_5 , а також про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, злочинів у тому числі з корисливою спрямованістю, що є його джерелом доходу.

Отже, розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя вважає підтвердженим наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначених вище ризиків.

Так, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності, останній раз 16.04.2025 Слобідським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, початок строку відбування покарання з моменту затримання (з 08.01.2024), зараховано в строк відбування покарання строк, відбутий за правилами, передбаченими положенням статті 72 КК України, а саме - період з 16.07.2018 по 01.11.2021 включно та з 30.06.2023 по 05.10.2023 включно з розрахунку день за день. 16.09.2025 звільнений з Олексіївської виправної колонії в Харківській області № 25 по відбуттю строку покарання. Відповідно до ГУ ДМС у Харківській області станом на 18.11.2025 за відомчою інформаційною системою ДМС інформація про місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня. Будь-яких інших доказів щодо місця проживання та/або місця реєстрації ОСОБА_5 суду не надано. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов до переконання, що обрання між м`якого запобіжного заходу (особистого зобов`язання) не зможе мінімізувати наявні ризики переховування від слідства та суду.

Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти власності, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав до задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, але в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України слідчий суддя вважає можливим визначити заставу в розмірі, зазначеному в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та вважає її достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177,183,196,197,199,331 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 20 лютого 2026 року, але в межах строку досудового розслідування.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду, а тримання його під вартою здійснювати в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 20.02.2026, але в межах досудового розслідування.

Розмір застави визначити в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на р/р UA0006674 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172,, отримувач ТУДСА України в Харківській області, призначення платежу: застава згідно КПК України по справі № 641/8837/25, ОСОБА_5 (Слобідський районний суд міста Харкова), до сплину терміну тримання під вартою.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись з місця свого проживання в м. Харкові без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади за наявності паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суддю Комінтернівського районного суду м. Харкова.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, не звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження та керівнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, для виконання.

Зобов`язати старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича (матір, батька або інших) підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 24.12.2025 о 16 год 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1