КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/5039/23 Слідчий суддя в суді першої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/5424/2025 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги приватного підприємства «РАНОМ» в інтересах якого діє директор ОСОБА_6 та приватного підприємства «РАТМИР-СОЛО» на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 02 серпня 2023 року у кримінальному провадженні №0000333 від 01.03.2023, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, відомості щодо якого 01.03.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000333, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Просив накласти арешт на майно вилучене під час обшуку, проведеного 08.07.2023 на підставі ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 13.06.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- оригінал договору від 09.08.2022 повернення прав вимоги за кредитним договором № 76/к від 27.09.2005, відповідно до якого ПАТ «МТБ Банк» повертає ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» раніше отримані права вимоги за кредитним договором № 76/к від 27.09.2005 та додаток до нього (акт приймання-передачі документації).

В обґрунтування клопотання зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 07.09.2022 (точного часу не встановлено) директор ПП «Ратмир-Соло» ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Ірпінь Бучанського району Київської області, діючи за попередньою змовою групою осіб зі ОСОБА_8 , керівником ТОВ «Міксотроф Евглена-сервіс» ОСОБА_9 та директором ПП «Раном» ОСОБА_10 невстановленим способом підробили договір від 13.08.2022 відступлення прав вимоги за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005 року між ТОВ «Міксотроф Евглена-сервіс» та TOB «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ», до якого внесли завідомо неправдиві відомості про те, що ТОВ «Міксотроф Евглена-сервіс» перейшло право вимоги щодо погашення суми заборгованості за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005, з метою подальшого використання підробленого документу шляхом його надання Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/2933/13 як доказу існування відповідних юридичних фактів, які він нібито посвідчує.

27.09.2005 між ПАТ «МТБ Банк» та ТОВ «Свічколап трейдінг» (поточна назва ПП «Ратмир-Соло» ()) був укладений кредитний договір № 76/К від 27.09.2005, предметом якого є надання позичальнику кредиту у розмірі 1500000 доларів США під 14,5 % річних з терміном погашення до 27.09.2010. Забезпеченням виконання зобов`язання позичальником за цим договором є: іпотека квартири, яка належить ОСОБА_11 та розташована за адресою: АДРЕСА_2 (іпотечний Договір від 28.09.2005, посвідчений ПН КМНО ОСОБА_12 , реєстровий №655); іпотека комплексу будівель загальною площею 2542,20 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича (Червоногвардійська), буд. 13а, які належать на праві власності позичальнику ТОВ «Свічколап трейдінг» (поточна назва ПП «Ратмир-Соло», іпотечний Договір від 27.09.2005, посвідчений ПП КМНО ОСОБА_12 , реєстровий №649); іпотека будівлі прирізного цеху загальною площею 1532,30 кв.м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Деревообробна, 12, блок 1, яка належить ПП «Свічколап» (поточна назва ПП «РАНОМ», іпотечний Договір від 28.09.2005, посвідчений ПН КМНО ОСОБА_12 , реєстровий №652); фінансова порука ПП «Свічколап», правонаступником якого на теперішній час є ПП «РАНОМ» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Львівська, буд.22-А, Договір поруки №825-СК, укладений 15.07.2005); фінансова порука ТОВ «Фабрика по виробництву ділових книг А» (за договором поруки №117-СК, укладений 28.09.2005).

Внаслідок умисного невиконання позичальником ТОВ «Свічколап трейдінг» (поточна назва ПП «Ратмир-Соло» ()) умов кредитного договору ПАТ «МТБ Банк» звернулося до суду з метою задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 у справі №910/2933/13 було вирішено звернути стягнення на майно, що належать ПП «Ратмир-Соло» та ПП «РАНОМ» з метою погашення заборгованості останніх перед ПАТ «МТБ Банк» у загальному розмірі 1047735,31 доларів США.

Керівники ПП «Ратмир-Соло», та ПП «РАНОМ», будучи пов`язаними між собою (оскільки обидва є іпотекодавцями за договором іпотеки, якою був забезпечений кредитний договір № 76/К від 27.09.2005), маючи спільний інтерес у заволодінні майном ПАТ «МТБ БАНК», неповерненні отриманого кредиту, збереженні власного майна, яким забезпечено цей кредит, почали підробляти офіційні документи з метою ухилення від виконання судового рішення, шляхом введення суду в оману. 04.08.2022 до Північного апеляційного господарського суду ПП «Раном» в особі директора ОСОБА_10 була подана заява про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 за нововиявленими обставинами по справі № 910/2933/13, в якій зазначено, що 30.01.2020 між позичальником за кредитним договором ПП «Ратмир-Соло» в особі директора ОСОБА_8 та ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ», від імені якого діяв директор ОСОБА_13 , був укладений Договір, у відповідності до якого було повністю погашено заборгованість за кредитним договором №76/К від 27.09.2005 шляхом передачі у власність ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» рухомого майна, а також 30.01.2020 між даними сторонами був укладений Акт до договору від 30.01.2020 прийому-передачі рухомого майна та виконання зобов`язань за Кредитним договором №76/к від 27.09.2005. До заяви ПП «РАНОМ» було долучено копії вищезазначених Договору та Акту, завірені ОСОБА_10 «ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ» та скріплені печаткою ПП «РАНОМ».

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння майном банку та перешкоджання виконанню рішення суду, що набрало законної сили, 07.09.2022 о 16:16 год. до Північного апеляційного господарського суду директором ТОВ «Міксотроф Евглена-сервіс» () ОСОБА_9 за попередньою змовою з ПП «Ратмир-Соло» через канцелярію суду була подана заява про здійснення процесуального правонаступництва у справі № 910/2933/13, підписана особисто ОСОБА_9 . У вказаній заяві повідомлялось, що 09.08.2022 між ПАТ «МТБ БАНК» та ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» був укладений Договір повернення прав вимоги за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005, відповідно до якого ПАТ «МТБ БАНК» повертає ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» раніше отримані права вимоги за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005, а 13.08.2022 між ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» та ТОВ «Міксотроф Евглена-сервіс» укладено Договір відступлення прав вимоги за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005, у відповідності до якого до ТОВ «Міксотроф Евглена-сервіс» перейшло право вимоги щодо погашення суми заборгованості за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005, до заяви були додані завірені ОСОБА_9 копії Договору від 09.08.2022 повернення прав вимоги за Кредитним договором № 76/К від 27.09.2005 та копія Договору від 13.08.2022 відступлення прав вимоги за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005, завірені підписом ОСОБА_9 та печаткою ТОВ «Міксотроф Евглена-сервіс».

Зі змісту наданого Договору від 09.08.2022 повернення прав вимоги за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005, на який нанесено підписи ПАТ «МТБ БАНК» та ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ», вбачається, що підписантом зі сторони ПАТ «МТБ БАНК» виступав керуючий ЦВ ПАТ «МТБ Банк» у м. Києві ОСОБА_14 .

З показань свідка ОСОБА_14 , наданих під час допиту 06.03.2023 вбачається, що він не підписував ані Договір від 09.08.2022 повернення прав вимоги за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005, ані додаток до цього договору, не ставив на них печатку ПАТ «МТБ Банк». До того ж, у зазначених договорі та акті на останніх сторінках у розділі «Реквізити та підписи Сторін» зазначено «Кредитор Публічне Акціонерне Товариство «МТБ Товариство з обмеженою відповідальністю БАНК», хоча Банк ніколи не мав таку назву. Більш того, підписання подібного роду договорів відбувається виключно на підставі рішення уповноваженого органу Банку (Кредитного комітету, Наглядової Ради, тощо), а такого рішення уповноваженого органу Банку на повернення/передачу права вимоги за Кредитним договором №76К від 27.09.2005 до ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» не існує та ніколи не видавалось Банком. Свідок ОСОБА_15 також наголосив, що ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ», від імені якого даний договір нібито підписав директор ОСОБА_13 , фактично не могло укласти даний Договір від 09.08.2022 повернення прав вимоги за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005, адже 26.10.2021 року ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» (PHENOMEN SOLUTIONS LTD, Company number 09743659) було припинено.

Відомості про припинення 26.10.2021 як юридичної особи ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» (PHENOMEN SOLUTIONS LTD, Company number 09743659), яке зареєстровано за правом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, підтверджується також витягом з офіційного реєстру Корони, розміщеного на веб-ресурсі «Companies House». Більш того, директор ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» ОСОБА_13 особисто не вів справи в Україні, а уповноважував від імені підпорядкованого підприємства діяти представника ОСОБА_16 , що підтверджується відповідною довіреністю («Power of Attorney») від 19.08.2019 та нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_17 .

Прокурор зазначав, що керівники ТОВ «Міксотроф Евглена-сервіс» ОСОБА_9 , ПП «Раном» ОСОБА_10 , ПП «Ратмир-Соло» ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб зі ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , підробляють офіційні документи з метою ухилення від взятих на себе зобов`язань та виконання рішення суду про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 1047735,31 доларів США, шляхом звернення стягнення на заставне майно з метою заволодіння майном банку у великих розмірах.

На підставі ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 13.06.2023 у період часу з 07:06 год. по 07:35 год. 08.07.2023 проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого відшукано та вилучено: оригінал Договору від 09.08.2022 повернення прав вимоги за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005, відповідно до якого ПАТ МТБ БАНК» повертає ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» раніше отримані права вимоги за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005 та додаток до нього (акт приймання-передачі документації).

Постановою слідчого від 08.07.2023 зазначені документи було визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 02 серпня 2023 року клопотання прокурора - задоволено.

Накладено арешт на тимчасово вилучені речі під час обшуку, проведеного 08.07.2023 на підставі ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 13.06.2023 за адресою: АДРЕСА_1, а саме:

- оригінал договору від 09.08.2022 повернення прав вимоги за кредитним договором № 76/к від 27.09.2005, відповідно до якого ПАТ «МТБ Банк» повертає ТОВ «Феномен Солюшнз» раніше отримані права вимоги за кредитним договором № 76/к від 27.09.2005, та додаток до нього (акт приймання-передачі документації).

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ПП «РАНОМ» в інтересах якого діє директор ОСОБА_6 , 09.07.2025 та 23.07.2025 подало апеляційні скарги.

Просило скасувати ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 02 серпня 2023 року про задоволення клопотання про накладення арешту та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Директор ПП «РАНОМ» ОСОБА_6 просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження та визнати поважною причину пропуску, оскільки про розгляд справи не повідомлявся, ухвалу не отримував.

В обґрунтування апеляційних вимог, зазначив, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з порушенням матеріального та процесуального права.

Зазначав на незаконність самого обшуку, допущення численних процесуальних порушень слідчими під час проведення обшуку, зокрема на підкидання підроблених документів слідчою групою під час обшуку в порожнє помешкання.

В протоколі обшуку не були зазначені усі працівники, які його проводили.

Стверджував, що в квартирах № 3,31 обшуки проводились без ухвали суду.

Зазначав на порушення статей щодо підслідності інкримінованого злочину ст. 216 КПК України та ігнорування порушення інших статей кримінального процесуального законодавства слідчим та прокурором.

Стверджував, що у даному кримінальному провадженні прокурор не довів необхідності у накладенні арешту на майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, що безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

Вказав, що вилучене майно не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК, а отже арешт накладено на майно безпідставно та в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Вважає, що клопотання про арешт майна подано до суду з порушенням процесуального строку, а ухвала постановлена з порушенням процесуального строку.

Слідчий суддя матеріали клопотання в повній мірі по суті не розглянув, обмежившись посиланням на положення ст.ст. 170-173 КПК України, достатніх обґрунтувань та мотивів прийнятого рішення не наведено.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, приватне підприємство «РАТМИР-СОЛО», 20.10.2025 подало апеляційну скаргу, просило скасувати ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 02 серпня 2023 року в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначало, що ухвала постановлена судом з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначило на незаконність самого обшуку, допущення численних процесуальних порушень слідчими під час проведення обшуку, зокрема на підкидання підроблених документів слідчою групою під час обшуку.

Стверджувало, що під час реєстрації заяви про вчинення кримінального правопорушення порушено підслідність, визначену ст.216 КПК України.

Вважало що слідчим суддею було порушено вимоги ст.75, 80 КПК України.

А також ст.27 КПК України, оскільки жодного разу представник апелянта завчасно не повідомлявся про дату, час, місце судового засідання або ухвалені рішення, про зміну складу суду у судовій справі та про результати розгляду заяви про відвід.

Зазначало про те, що в протоколі обшуку не були зазначені усі працівники, які його проводили.

Вилучене майно не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК, а отже арешт накладено на майно безпідставно та в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

В судове засідання апелянт та інші учасники процесу не з`явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів ухвалила слухати справу у відсутності не з`явившихся, які були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили та за результатами розгляду прийшла до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, що ВП № 2 Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування за матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого 28.02.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000333 від 01 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, за обставинами підроблення договору від 13.08.2022 відступлення прав вимоги за кредитним договором № 76/к від 27.09.2005 між ТОВ «Міксофтроф Евглена-сервіс» та ТОВ «Феномен Солюшнз», з метою використання підробленого документу шляхом його надання до Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/2933/13.

На підставі ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 13.06.2023 у період часу з 07:06 год. по 07:35 год. 08.07.2023 проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого відшукано та вилучено: оригінал Договору від 09.08.2022 повернення прав вимоги за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005, відповідно до якого ПАТ «МТБ БАНК» повертає ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» раніше отримані права вимоги за Кредитним договором №76/К від 27.09.2005 та додаток до нього (акт приймання-передачі документації).

Постановою слідчого від 08.07.2023 зазначені документи було визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

02.08.2023 ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області задоволено вказане клопотання прокурора та накладено арешт на тимчасово вилучені під час обшуку, проведеного 08.07.2023 на підставі ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 13.06.2023 за адресою: АДРЕСА_1, оригінал договору від 09.08.2022 повернення прав вимоги за кредитним договором № 76/к від 27.09.2005, відповідно до якого ПАТ «МТБ Банк» повертає ТОВ «Феномен Солюшз» раніше отримані права вимоги за кредитним договором № 76/к від 27.09.2005, та додаток до нього (акт приймання-передачі документації), які поміщення до сейф-пакету № SUD2020739.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000333 від 01.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, вислухав пояснення прокурора та слідчого, в підтримку поданого клопотання, а також заперечення представників ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , щодо задоволення вказаного клопотання про арешт майна, прийшов до висновку, що вказане в клопотанні майно є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а накладення арешту в даному випадку може запобігти ризикам, передбаченими ч. 1 ст. 170 КПК України.

Ризики, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту підтверджуються тим, що у разі не накладення арешту на зазначене майно існує загроза можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження, зокрема, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Про наявність підстав для таких висновків прокурора та наявності сумнівів у правомірності арешту тимчасово вилученого майна в очах стороннього, незацікавленого спостерігача, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, у тому числі досліджений судом відеозапис, яким зафіксовано послідовність проведених дій під час обшуку.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції, погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були враховані, як доводи прокурора та слідчого, в підтримку поданого клопотання, а також відповідні заперечення представників ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, всупереч твердженням апелянтів, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на оригінал договору від 09.08.2022 повернення прав вимоги за кредитним договором № 76/к від 27.09.2005, відповідно до якого ПАТ «МТБ Банк» повертає ТОВ «Феномен Солюшз» раніше отримані права вимоги за кредитним договором № 76/к від 27.09.2005, та додаток до нього (акт приймання-передачі документації), з тих підстав, що дане майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні № 0000333 від 01.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Разом з цим, згідно наданих матеріалів клопотання, вказане майно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами у межах кримінального провадження № 0000333 від 01.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, відповідно до постанови Постановою слідчого СВ ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київської області ОСОБА_20 від 08.07.2023 /т. 1 а.с. 122-124/.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, третіх осіб, з метою збереження речових доказів.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170, 173 КПК України, наклав арешт на майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Також колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Сукупність долучених до клопотання слідчого матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Доводи апелянтів про те, щодо пропуску строку сторони обвинувачення із зверненням з клопотання та пропуску слідчим суддею строку розгляду даного клопотання, не заслуговують уваги колегії суддів, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що майно, про арешт якого просить прокурор, було вилучено 08.07.2023 під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 13.06.2023. При цьому, 08.07.2023 є суботою та вихідним днем в Ірпінському міському суді Київської області, першим робочим днем є 10.07.2023, в який прокурор і звернувся з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Відповідно до матеріалів наданих суду апеляційної інстанції вбачається, що обшук було проведено 08.07.2023 року, а прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 звернувся з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна 10.07.2023. Крім того, (том 1, ст. 138) містить протокол розподілу судової справи, який відбувся 10.07.2023 року, розгляд даного клопотання вперше призначено на 13.07.2023 року, що свідчить про те, що слідчим суддею строк розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пропущено. 13.07.2023 розгляд вказаного клопотання було відкладено на 17.07.2023 року у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які завчасно були повідомленні.

При цьому, як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя роз`яснив учасникам, що у разі неповернення тимчасово вилученого майна, яке утримується органом досудового розслідування без належних підстав - власники майна, їх представники мають право звернутись до слідчого судді зі скаргою в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, водночас ця скарга має розглядатись окремо, а вирішення цього питання в межах розгляду даного клопотання про арешт майна було б невиправданим з точки зору закону виходом за межі судового розгляду.

Твердження апелянтів про порушення підслідності у кримінальному провадженні № 0000333 від 01.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, також не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 216 КПК України, слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування. Відповідно до матеріалів справи вбачається, що кримінальне провадження № 0000333 від 01.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, підслідне слідчим органам Національної поліції.

Інші зазначені в апеляційних скаргах доводи не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді та підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Приватного підприємства «РАНОМ» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «РАТМИР-СОЛО» залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 02 серпня 2023 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений учасникам судового провадження 28 листопада 2025 року о 17 год. 10 хв.

Судді:

______________ ________________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3