УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження № 0000386 від 11.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за погодженням із прокурором, звернувся до суду із вказаним клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 діючи із злочинною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, 11 жовтня 2025 року, приблизно о 10 год 08 хв, у порушення підпункту а) пункту 2.1, підпункту б) пункту 2.3, підпункту а) пункту 2.9, пунктів 12.4, 16.11, підрозділу 2 «Знаки пріоритету» (дорожні знаки 2.1 «Дати дорогу», 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», 2.4 «Кінець головної дороги») розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, керуючи легковим автомобілем Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, рухаючись проїзною частиною вул. Дарвіна в м. Рівне, зі сторони вул. Соломії Крушельницької у напрямку вул. Відінської, із швидкістю близько 100 км/год, що перевищує допустиму для населеного пункту (50 км/год), проявив неуважність до дорожньої обстановки й не врахував її, проігнорував вимоги дорожніх знаків 2.1 «Дати дорогу», 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», 2.4 «Кінець головної дороги», при наближенні до нерегульованого перехрестя вулиць Дарвіна і Княжни Гальшки, не зупинився перед вказаним перехрестям і при виїзду на головну дорогу вулиці Княжни Гальшки, не надав дорогу мопеду Forward Rider 50Q-11A, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався по головній дорозі, зі сторони вул. Олекси Новака у напрямку вул. Степана Бандери, та допустив зіткнення з вказаним мопедом.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди мопедист ОСОБА_8 від отриманих травм загинув на місці події.

Порушення ОСОБА_5 вимог пункту 16.11 підрозділу 2 «Знаки пріоритету» розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху, відповідно до яких: на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху; 2.1 «Дати дорогу» - водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі; дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» - забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком; необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою, перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

11.10.2025 о 13 год 15 хв ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

13.10.2025 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави, а саме: до 09.12.2025.

06.11.2025 кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні № 0000386 від 11.10.2025 кваліфіковано за ч. 3 ст. 286-1 КК України.

06.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою до нього від 11.10.2025, в ході яких зафіксовано слідову інформацію на місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди;

-речовими доказами, вилученими з місця події: автомобілем Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , мопедом Forward Rider 50Q-11A, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з наявними на них механічними пошкодженнями;

-висновком № 1094 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.10.2025, відповідно до якого ОСОБА_5 знаходився у стані наркотичного сп`яніння;

-показаннями підозрюваного ОСОБА_5 , який повідомив, що він, керуючи автомобілем Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив зіткнення з мопедистом, який рухався по головній дорозі.

-показаннями потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про відомі обставини скоєння дорожньо-транспортної пригоди;

-речовими доказами: оптичним диском Verbatim DVD-R з відеозаписом обставин ДТП із відеокамери зовнішнього спостереження, що знаходиться на території домоволодіння ОСОБА_14 , за адресою: АДРЕСА_1 ; оптичним диском Verbatim DVD-R з відеозаписом обставин ДТП із відеокамери зовнішнього спостереження, що знаходиться на території домоволодіння ОСОБА_15 , за адресою: АДРЕСА_2 ; оптичним диском Freestyle DVD-R з відеозаписом обставин ДТП із відеокамери зовнішнього спостереження, належної ОСОБА_16 , що знаходиться на перехресті вулиць Дарвіна та Шепетівської в м. Рівне;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задоволити з підстав викладених у ньому та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 без визначення розміру застави у межах строку досудового розслідування, вказавши на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000386 від 11.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

За вищевказаних обставин, у рамках даного кримінального провадження, 11.10.2025 о 13 год 15 хв ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 12.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

13.10.2025 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 грудня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розумність підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантій від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції." Відповідно до практики Європейського суду "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо вчинила злочин".

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 , п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 ).

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також, не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Так, вище вказані докази вказують на обґрунтованість та розумність оголошеної підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, заявлені стороною обвинувачення ризики на даний час не зменшились та є актуальними, оскільки вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286-1 КК України, відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, а тому підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість вчинення кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, наявний ризик незаконного впливу на потерпілу особу, свідка у цьому ж кримінальному провадженні. Так, унаслідок пригоди загинув мотоцикліст ОСОБА_8 , який до смерті проживав у м. Рівне, тому потерпілою особою буде залучено особу з числа близьких родичів, а також свідок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є жителем м. Рівне. На даний час існує необхідність у допиті вказаних осіб про відомі обставини пригоди. Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним зважаючи на те, що не застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 призведе до можливих погроз та спонукань з метою зміни або відмови від показань свідка, потерпілого.

Обґрунтування ризику щодо вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення є те, що останній відповідно до інформації з ІПНП, систематично притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, зокрема, систематично за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Вказана інформація вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення з використанням транспортного засобу, а тому орган досудового розслідування вважає, що він є особою суспільно небезпечною та схильною до вчинення правопорушень на транспорті.

Унаслідок даної ДТП загинув мотоцикліст ОСОБА_8 , який до смерті проживав у м. Рівне, тому потерпілою особою буде залучено особу з числа близьких родичів, а також свідок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є жителем м. Рівне, тому ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідка у цьому кримінальному провадженні з метою їх відмови від давання показань або давання завідомо неправдивих показань.

Відповідно до інформації з ІПНП, підозрюваний ОСОБА_5 систематично притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, зокрема, систематично за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Вказана інформація вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення з використанням транспортного засобу.

Спосіб та характер вчинення даного злочину являють підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Таким чином, слідчий, звертаючись із клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та прокурор при його розгляді довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, що виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо підозрюваного винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та гарантувати його належну процесуальну поведінку.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Тому, враховуючи суспільну небезпечність особи підозрюваного ОСОБА_5 , який вчинив тяжкий злочин, є необхідним продовжити відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, що на думку слідчого судді, є справедливим і здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 131-132, 176, 177, 182, 183, 194, 196, 199, 205 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , військовослужбовця Збройних Сил України за контрактом військової частини НОМЕР_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави, тобто до 12.01.2026.

Утримувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в Державній установі "Рівненський слідчий ізолятор" - м. Рівне, вул. Дворецька, 116.

Визначити строк дії ухвали до 12 січня 2026.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити на виконання уповноваженій особі ДУ "Рівненський слідчий ізолятор", вручити учасникам судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя