Cправа № 127/2042/26
Провадження № 1-кс/127/903/26
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000401 внесеного до ЄРДР 26.09.2025, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , студент, раніше судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 ..

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що слідчим відділенням проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000401 від 26.09.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , 05.09.2025, приблизно о 22:00 год., перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , задля отримання матеріальної вигоди, умисно, з метою вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, використовуючи власний мобільний телефон моделі «Apple iPhone 14» та месенджер «Telegram» (акаунт «А| Саня», зареєстрований на номер оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 ), в ході переписки в чаті «Работа в Украине» із співробітником «5 Служби ДОІ 9 управління фсб рф» (ім`я користувача « ОСОБА_6 »), погодився на пропозицію представника іноземної організації, щодо надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Так, в період часу з 05.09.2025 по 26.09.2025, на мобільний телефон ОСОБА_4 , в месенджері «Telegram» (акаунт «А| Саня», зареєстрований на номер оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 ) від співробітника «5 Служби ДОІ 9 управління фсб рф» (ім`я користувача « ОСОБА_6 ») з чату «Работа в Украине», надходили повідомлення із завданнями про нанесення антиукраїнських написів в громадських містах, підпалів автомобілів військовослужбовців ЗСУ та працівників правоохоронних органів на території Вінницької області, на виконання яких ОСОБА_4 добровільно погодився.

Так, 18.09.2025, приблизно о 01:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи біля будівлі ТОВ «Кристал», за адресою: Вінницька область, с. Браїлів, вул. Заводська, 7 умисно, діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, використовуючи аерозольний балончик з фарбою, на воротах до території вказаної будівлі намалював антиукраїнський напис з текстом: «РДК Агенты ФСБ MIZ», після чого відеозапис із зображенням вказаного напису, за допомогою месенджеру «Telegram», відправив співробітнику «5 Служби ДОІ 9 управління фсб рф», за що отримав матеріальну винагороду в розмірі 30 доларів США.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на державну зраду, 26.09.2025, приблизно о 01:50 год., перебуваючи біля будівлі №4 по вул. Заводська в с. Браїлів, Вінницької області, умисно, з корисливих мотивів, з метою скоєння дій, направлених на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, на виконання завдання співробітника «5 Служби ДОІ 9 управління фсб рф», за для надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи раніше підготовлену легкозаймисту речовину бензин, здійснив підпал автомобіля «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_2 , який належав військовослужбовцю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , після чого відеозапис із зображенням вказаної дії, за допомогою месенджеру «Telegram» (акаунт «А| Саня», зареєстрований на номер оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 ), відправив представнику іноземної організації, за що отримав матеріальну винагороду в розмірі 200 доларів США.

Крім того, ОСОБА_4 , 26.09.2025, приблизно о 01:50 год., перебуваючи біля будівлі №4 по вул. Заводська в с. Браїлів, Вінницької області, діючи умисно, з метою знищення чужого майна шляхом підпалу, за допомогою раніше підготовленої легкозаймистої речовини бензину, здійснив підпал автомобіля марки «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_2 , який належав військовослужбовцю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , внаслідок чого легкозаймиста речовина спалахнула та виникла пожежа, яка в подальшому була ліквідована працівниками ГУ ДСНС України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області. Після чого, ОСОБА_4 залишив місце події та не прийняв будь - яких мір для ліквідації пожежі, заподіявши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 69 710,00 грн.

У відповідності до вимог КПК України ОСОБА_4 30.10.2025 затримано, про що складено протокол затримання особи, підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог КПК України, ОСОБА_4 04.10.2025 повідомлено про підозру у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 194 КК України.

05.10.2025 щодо підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на шістдесят днів з моменту затримання, тобто до 16 годин 52 хвилини 01.12.2025.

У подальшому запобіжний захід Вінницьким міським судом продовжено до 25.01.2026

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 26.09.2025, протоколом затримання ОСОБА_4 від 03.10.2025, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , протоколом огляду мобільного терміналу, вилученого у ОСОБА_4 , а також іншими матеріалами даного кримінального провадження у їх сукупності.

Підставою продовження застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, та тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 до 10 років, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обставини по кримінальному провадженню з часу застосування до обвинувачення ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу, не зменшились.

ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, який становить значну суспільну небезпеку, особливо в умовах повномасштабної збройної агресії рф проти України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати.

Наразі, у вказаному кримінальному провадженні існують наступні обґрунтовані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 має високу суспільну небезпечність та останній усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, а саме позбавлення волі на тривалий строк;

- незаконного впливу підозрюваного на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі, підозрюваний, матиме можливість незаконного впливу на свідків, з метою створення сприятливих для себе умов або ж їх залякування для зміни показань (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом створення інших умов та обставин з метою уникнення кримінальної відповідальності (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- вчинити інше кримінальне правопорушення подібного характеру, враховуючи обставини вчинення ним інкримінованих злочинів, в якому він підозрюється, що вказують на схильність до вчинення дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (диверсійна діяльність) чи особам, які знаходяться під їхнім впливом та діють на виконанні їх вказівок (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також необхідно врахувати, те що підозрюваний не має легальних джерел для належного матеріального існування, а інкриміновані йому діяння були обумовлене, в тому числі і намаганням подолати виниклі матеріальні труднощі, а відтак існує ризик продовження даної злочинної діяльності. При цьому, оскільки дії підозрюваного припинені шляхом його затримання, а вторгнення зс рф на територію України наразі продовжується вірогідність даного ризику також підтверджується даною обставиною.

Зазначені ризики є суттєвими і їхньому настанню неможливо запобігти у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 будь-яких інших запобіжних заходів.

Тобто, враховуючи вищезазначені ризики у їх сукупності, положення кримінального процесуального законодавства, є обґрунтовані підстави вважати, що з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваному доцільно продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Таке обмеження права підозрюваного ОСОБА_4 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують реальні ознаки суспільного інтересу в умовах воєнного стану, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, для запобігання ризикам, які зазначені в клопотанні, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченої.

З процесуальної точки зору «ризик» розглядається як оціночне кримінальне процесуальне поняття. Виходячи з аналізу ст. 177 КПК «ризик» це перш за все ймовірність небажаної поведінки.

Ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, кримінальне процесуальне законодавство не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає підтвердження того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до вимог пункту 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Крім цього, ч.6 ст.176 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109114-1, 258258-3, 260, 261, 437442 Кримінального кодексу України.

Беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, його спрямованість проти основ національної безпеки України, дію воєнного стану на всій території України, визначення застави будь-якого розміру не забезпечить належного виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язків та не зможе запобігти ризикам, п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи відсутність можливості запобігання цим ризикам шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 197, 199 КПК України, прокурор просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки вчинено особливо тяжкий злочин, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні поклалися на розсуд суду.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт по кримінальному провадженню направлено до суду, проте підготовче судове засідання не проведено, а строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого спливає.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам ухилитися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

З аналізу зібраних по кримінальному провадженню доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 194 КК України.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має постійне місця проживання, раніше судимий, навчається.

Органом досудового розслідування в ході розгляду клопотання наведено низку ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотання встановлено, що строк тримання ОСОБА_4 під вартою закінчується 26.01.2026.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи наведене, а також обставини кримінального правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 , наслідки в результаті кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що ризики в обґрунтування тримання під вартою обвинуваченого не зменшилися, тривають та ОСОБА_4 може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому вказані ризики виправдовують необхідність продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України, тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення підозрюваному розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 193, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 години 52 хвилини 22 березня 2026 року, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали визначити до 22 березня 2026 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_8