Єдиний унікальний номер 725/907/26
Номер провадження 1-кс/725/160/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2026 року м. Чернівці

Чернівецький районний суд міста Чернівців

в складі:

головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваної - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці клопотання слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Окружної прокуратури міста Чернівці ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000280 від 28.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України відносно підозрюваної,-

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с Велике, Вижницького району, Чернівецької обл., українки, громадянки України, із вищою освітою, вдову, яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима, -

ВСТАНОВИВ:

30.01.2026 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Окружної прокуратури міста Чернівці ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000280 від 28.01.2026 р. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що в період часу з 05.12.2025 року по 12 годину 30 хвилин 28.01.2026 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території м. Чернівці, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті заволодіння чужим майном, переслідуючи мету незаконного збагачення, використовуючи електронно-обчислювальну техніку, банківське програмне забезпечення у формі мобільних додатків із доступом до платіжних інструментів банківських систем, заздалегідь оформлені фейковими інформацією та фотознімками обліковий запис у соціальній мережі «Facebook», обліковий запис у месенджері «Facebook», обліковий запис у месенджері «Whatsapp» із прив`язкою до номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , в період дії воєнного стану на території України через повномасштабне вторгнення російської федерації, ввела в оману потерпілу ОСОБА_7 за наступних обставин.

Так, на протязі дня 05.12.2025 року ОСОБА_4 , використовуючи заздалегідь оформлені фейковими інформацією та фотознімками обліковий запис у соціальній мережі «Facebook», відшукала у соціальній мережі «Facebook» виставлене потерпілою ОСОБА_7 оголошення про допомогу у пошуку її чоловіка, який будучи військовослужбовцем ЗС України зник безвісти на лінії бойового зіткнення 30.11.2025 року, після чого, граючи на її почуттях та емоціях задля надання марної надії, у чатімесенджера «Facebook» надала потерпілій ОСОБА_7 номер телефону НОМЕР_1 та неправдиву інформацію, що вказаним мобільним номером володіють волонтери, які їй нібито допомогли у пошуку чоловіка, і для контакту потрібно зв`язуватись у месенджері «Whatsapp».

Після чого, ОСОБА_4 , використовуючи обліковий запис у месенджері «Whatsapp» із прив`язкою до номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , не маючи будь-якого відношення до волонтерства, пошуку зниклих безвісти осіб та обміну полонених, видаючи себе за волонтера після короткої переписки ввела в оману потерпілу ОСОБА_7 , повідомивши неправдиву інформацію про те, що її чоловік нібито знайшовся, перебуває у вкрай важкому стані та терміново потребує евакуації, однак для цього потрібно перерахувати кошти в сумі 2500 грн. на банківську карту для нібито закриття збору на автомобіль, яким буде можливо здійснити евакуацію чоловіка, та в протилежному випадку чоловіка вивезти його не зможуть та він залишиться в тому місці до весни.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 28.01.2026 року близько 07 годині 30, використовуючи обліковий запис у месенджері «Whatsapp» із прив`язкою до номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , продовжила вводити потерпілу ОСОБА_7 в оману, підсиливши марну надію на відшукання та евакуацію чоловіка, повідомивши неправдиву інформацію про те, що її чоловік нібито перебуває у якомусь медпункті із ампутованим загноєним мізинцем правої ноги, і він потребує термінової евакуації, однак для цього потрібно перерахувати кошти в сумі 14000 грн. на банківську карту № НОМЕР_2 , при цьому також зазначивши стислі строки необхідності перерахунку коштів.

Того ж дня, близько 12 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на території м. Чернівці, не маючи будь-якого відношення до волонтерства, пошуку зниклих безвісти осіб та обміну полонених, видаючи себе за волонтера, використовуючи електронно-обчислювальну техніку та банківське програмне забезпечення у формі мобільних додатків із доступом до платіжних інструментів банківських систем, шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки під приводом необхідності евакуації чоловіка потерпілої - військовослужбовця ЗС України із «сірої зони» лінії бойового зіткнення заволоділа коштами ОСОБА_7 в сумі 4000 грн., які остання особисто добровільно перерахувала на вказану ОСОБА_4 банківську карту № НОМЕР_2 , емітовану АТ «А-банк», після чого розпорядилася коштами на власний розсуд.

В подальшому, 28.01.2026 року близько 19 години 49 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на території м. Чернівці, продовжуючи єдиний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки під приводом необхідності перерахунку решти суми для нібито забезпечення евакуації чоловіка потерпілої заволоділа коштами ОСОБА_7 в сумі 7100 грн., які остання особисто добровільно перерахувала на вказану ОСОБА_4 банківську карту № НОМЕР_2 , емітовану АТ «А-банк».

Після цього, 28.01.2026 в період часу з 19 години 49 хвилини по 20 годину 33 хвилин ОСОБА_4 , отримавши на рахунок банківської карти № НОМЕР_2 , емітованої АТ «А-банк», кошти потерпілої ОСОБА_7 в сумі 7100 грн., розпорядилась цими коштами на власний розсуд, а саме з метою не бути викритою у скоєнні кримінального правопорушення, звернулась до знайомого ОСОБА_8 з проханням перерахувати на його картку частину грошових коштів які перерахувала їй потерпіла ОСОБА_7 , після чого шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки та банківського програмного забезпечення у формі мобільного додатку із доступом до платіжних інструментів банківських систем здійснила переказ коштів з банківської карти № НОМЕР_2 , емітованої АТ «А-банк», на особистий рахунок ОСОБА_8 , попросивши його зняти вказані грошові кошти через банкомат та віддати їй.

Слідчий вказує, що таким чином, 28.01.2026 року в період часу з 07 години 30 хвилин по 19 годину 49 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на території м. Чернівці, шляхом обману та шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки заволоділа коштами потерпілої ОСОБА_7 на загальну суму в розмірі 11100 грн., якими розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілій матеріальних збитків на вказану суму.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати альтернативний запобіжний захід не пов'язаний з триманням під вартою.

Підозрювана підтримала думку свого захисника, просила звільнити її з під варти, так як на її утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали поданого клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено судом, відомості про вчинення даного кримінального правопорушення внесено 28.01.2026 року до ЄРДР за № 0000280 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

29 січня 2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були вручені підозрюваній 29 січня 2026 року о 18 год. 20 хв.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу , і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Так, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за ч. 4 ст. 190 КК України, зокрема, наступними доказами: протоколом затримання, протоколом обшуку, протоколом допиту потерпілого, протоколами допиту свідків.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , оскільки існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_4 могла вчинити дане кримінальне правопорушення.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Прокурором доведено, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).

Ризик незаконного впливу на свідків підтверджуються обставинами вчинення злочину.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обґрунтовується сукупністю обставин, зокрема: відсутністю у особи постійного місця роботи та стабільного джерела доходів; підозрою у вчиненні умисного кримінального правопорушення з корисливих мотивів; характером інкримінованого діяння, що в сукупності свідчить про схильність особи до вчинення злочинів.

При цьому суд погоджується з думкою прокурора, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Оцінюючи підстави для застосування іншого, більш м'якого запобіжного заходу, зазначені підозрюваною, а саме навність на утриманні двох неповнолітніх дітей, на думку суду не свідчить про відсутність таких ризиків як вчинення повторного кримінального правопорушення та переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що у даному випадку наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, оскільки підозрювана ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні протиправних діяння в період дії на території України, в тому числі Чернівецькій області, режиму воєнного стану, тобто в найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови в яких опинилось суспільство, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки вказаного протиправного діяння.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Розмір застави, у відповідності до ч.5 ст.182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст. 183 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: 1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; 4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176 - 178, 183, 184, 193, 194 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Чернівецькій слідчий ізолятор» на строк до 28 березня 2026 року включно.

Одночасно після застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України, визначити заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 166400 гривень, яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: Одержувач - ТУ ДСА України в Чернівецькій області, , МФО 820172, банк: Державна казначейська служба України, м. Київ, рахунок: UA0008745, призначення платежу застава (із зазначенням інформації про ухвалу суду, прізвище ім`я по-батькові підозрюваного).

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-прибувати до уповноваженого у кримінальному провадженні слідчого, прокурора чи суду із встановленою ними періодичністю;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому вона буде перебувати, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 28 березня 2026 року.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Чернівецького районного суду міста Чернівців.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Чернівецького

районного суду міста Чернівців ОСОБА_1