№ 1-кс/755/4198/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, громадянину України, українцю, працюючого неофіційно фасувальником, із середньо-спеціальною освітою, перебуваючому у цивільному шлюбі, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003531 від 08.11.2025 року, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Клопотання погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0003531, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши незаконне придбання та зберігання, з метою збуту наркотичних засобів, як спосіб отримання прибутку, у невстановлені досудовим розслідуванням спосіб, місці та час, але не пізніше 08.11.2025 року, діючи з корисливих спонукань, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, домовився із невстановленою досудовим розслідуванням особою про придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - екстракту канабісу, з метою подальшого збуту. Реалізуючи свої злочинні наміри, 08.11.2025 року, в точно невстановлений розслідуванням час, ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Березневій у м. Києві, неподалік залізничних колій знайшов та підібрав із землі у заздалегідь обумовленому місці поліетиленовий пакет, у якому знаходилися пластикові колби в кількості 150 штук із рідиною жовтого кольору, розфасовані приблизно по 1 граму, тим самим, незаконно придбав наркотичний засіб, та в подальшому,поклав до кишені своєї куртки і почав зберігати при собі, з метою подальшого збуту не визначеному колу осіб, шляхом залишення їх у схованках на території міста Києва.

У подальшому, цього ж дня, 08.11.2025 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, працівниками поліції за адресою: м. Київ, вул. Тороповського, 37, затримано ОСОБА_5 , який зберігав при собі наркотичні засоби. Того ж дня, та вказаною вище адресою, у період часу з 12 години 00 хвилин до 12 години 29 хвилин, співробітниками поліції проведено особистий обшук ОСОБА_5 , у ході якого, з кишені куртки останнього виявлено та вилучено у поліетиленовому пакеті пластикові колби в кількості 150 штук з рідиною жовтого кольору, розфасовані приблизно по 1 граму кожна, де виявлено наявність наркотичного засобу, обіг якого обмежено - екстракту канабісу, який ОСОБА_5 незаконно з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009 року, придбав та зберігав, з метою подальшого збуту.

Екстракт канабісу, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», в «Таблиці ІІ» Список № 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, обіг якої обмежено, з метою подальшого збуту, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

08 листопада 2025 року (час фактичного затримання об 11 годині 00 хвилин) ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

08 листопада 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:рапортом працівників поліції про затримання ОСОБА_5 від 08.11.2025 року за адресою: м. Київ, вул. Тороповського, 37; протоколом особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 від 08.11.2025 року, в ході якого, в останнього виявлено та вилучено значну кількість (150 штук) пластикових ємностей з розфасованими наркотичними засобами, які він придбав та зберігав з метою збуту; протоколом затримання ОСОБА_5 у порядку ст.208 КПК України; вилученими у кримінальному провадженні речовими доказами, а саме, наркотичними засобами; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , у ході якого, вилучено речові докази у кримінальному провадженні, а саме: значний об`єм речовини рослинного походження зеленого кольору, що також була розфасована у згортки; протоколами допиту свідків, а саме понятих, які були присутні при вилученні наркотичних засобів та працівників поліції, які безпосередньо виявили та затримали ОСОБА_5 ; показаннями самого підозрюваного, який вину в інкримінованому діянні визнав повністю; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

У порядку ст. 177 КПК України встановлені ризики, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 307 КК України, та можливість призначення йому покарання пов`язаного з позбавленням волі на строк від 4 до 8 років, зважаючи на те, що ще не проведені судові експертизи у повному об`єму вилучених у нього речовин, тому, тяжкість можливого покарання може бути ще вищою; може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, оскільки не має постійного джерела доходів, офіційно не працює, єдиним встановленим джерелом його доходів є зайняття протиправною діяльністю, у вчиненні якої підозрюється; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки у ході обшуку можливо не всі речі та предмети були знайдені та вилучені, при цьому, не були встановлені всі місця зберігання заборонених у цивільному обігу речей та предметів.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що останній офіційно не працює, не має постійного джерела доходів та підозрюється у вчиненні нового умисного злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

До підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, проте, з оточення підозрюваного вказані особи, які могли би виступати в якості поручителя, відсутні.

Також, до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у зв`язку з тим, що така міра обмеження особистої свободи буде не дієвою, оскільки останній може продовжити використовувати місце мешкання для подальшого зберігання та збуту наркотичних засобів або продовжувати надавати місце свого мешкання для незаконного вживання наркотичних засобів та психотропних речовин. Крім того, перебуваючи в умовах, не пов`язаних із позбавленням волі, ОСОБА_5 зможе суттєво перешкоджати повноті досудового розслідування, оскільки наразі, встановлюються інші учасники вчинення злочину та встановлюються їх місцезнаходження.

Також, слідчим та прокурором при зверненні до суду з відповідним клопотанням враховано вимоги Конвенції ООН про боротьбу проти незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, ратифіковану Україною 25.04.1991 р., відповідно до якої, незаконний обіг є міжнародною злочинною діяльністю, припинення якої вимагає невідкладної та першочергової уваги, а також те, що кожна Сторона повинна враховувати серйозний характер цих правопорушень та передбачати застосування таких санкцій як тюремне ув`язнення, або інші види позбавлення волі.

Беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, високий ступінь суспільної небезпеки, практику Європейського суду у справах боротьби з наркозлочинністю, відсутність постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків, а також те, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та передбаченого за нього покарання, перебуваючи на волі, може здійснити дії, зазначені у клопотанні та те, що незаконний збут наркотичних засобів є злочином, безпосереднім об`єктом якого є здоров`я людей, тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав його задовольнити з підстав, викладених у ньому, зазначивши, що на даний час, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити чи спотворити речові докази, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належним чином його процесуальну поведінку.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що відповідно до протоколу допиту його підзахисного, останній вину визнає, щиро кається та бажає співпрацювати зі слідством, що свідчить про те, що ризики є перебільшеними. Згідно із судовою практиком, за аналогічні злочину наявні вироки, де застосовано покарання з іспитовим строком. Підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, зареєстрований за місцем проживання своєї бабусі, яка не заперечує, щоб останній з нею проживав у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, за місцем реєстрації характеризується позитивно, має середньо-спеціальну освіту, є водієм, що є затребуваною професією на ринку праці, тому, перебуваючи на волі, має можливість працювати, а до затримання працював фасувальником у супермаркеті, має матір, сестру та дівчину, тобто, міцні соціальні зв`язки. Щодо ризику знищення та спотворення доказів, то він спростовується визнанням вини його підзахисним та його готовністю співпрацювати зі слідством, зокрема, матеріали не містять показань свідків та НСРД, оскільки, таке відсутнє, так як по суті обвинувачення базується на визнавальних показаннях підозрюваного. Таким чином, прохав застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а в разі задоволення клопотання, визначити застави у розмірі, який буде достатнім для забезпечення виконання останнім своїх обов`язків. Зокрема, прохав долучити до матеріалів клопотання характеризуючі матеріали відносно ОСОБА_5 .

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, зазначивши, що він визнає вину, нічого протиправно у подальшому вчиняти не буде, має намір працювати, щиро шкодує про вчинене.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У частині 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 176 КПК України регламентує, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до вимог статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із частиною першою ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, виключно, у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 193 КПК України, будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, на даний час встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, наявними у клопотанні доказами в їх сукупності.

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. theUnitedKingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Зокрема, при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує положення п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити, з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтвердити існування такого ризику.

Враховуючи, що достатніх та обґрунтованих підстав, у клопотанні слідчого не зазначено, слідчий суддя приходить до висновку, що викладені у клопотанні мотиви не можуть служити підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу - взяття під варту.

З огляду на вищезазначені обставини, враховуючи поряд з цим, що підозрюваний ОСОБА_5 має місце реєстрації та проживання у м. Києві, раніше не судимий, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, слідчий суддя приходить до висновку, що тримання підозрюваного під вартою є надмірним запобіжним заходом, який покликаний забезпечити його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

Таким чином, докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, не дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, негативно впливати на хід розслідування кримінального провадження, а тому, для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні, вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, на підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що слідчою у клопотанні та прокурором у судовому засіданні належним чином не доведено підстави необхідності обрання відносно ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням всіх обставин, клопотання слідчого щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає, при цьому, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який з урахуванням, обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного, на даний час, забезпечить його належну процесуальну поведінку та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, одночасно з цим, слідчий суддя вважає за необхідне, згідно з положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 відповідні обов`язки.

За таких обставин, керуючись вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду залежно від стадії кримінального провадження, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до місць укриття чи бомбосховища з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин, у межах строку досудового розслідування, тобто до 06 січня 2026 року включно.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження за першою вимогою; не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі суду негайно.

Копію ухвали для виконання передати органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: