Справа № 202/8145/25
Провадження № 1-кс/202/7130/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділу РЗЗС СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене першим заступником керівника Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0002220 від 22.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м. Дніпра надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_5 , затриманого у порядку ст. 208 КПК України, а саме на:

-мобільний телефон марки Nokia білого кольору imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з сім карткою за номером телефону НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки S-Tell сірого кольору imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 з сім карткою за номером телефону: НОМЕР_6 ;

-грошові кошти: купюри номіналом 500 гривень в кількості 20 одиниць в загальній сумі 10 000 гривень;

-паспорт громадянина для виїзду за кордон ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-банківські картки: банку Монобанк (АТ «УніверсалБанк») № НОМЕР_7 ; банку Ощадбанк № НОМЕР_8 ; банку izibank № НОМЕР_9 .

З клопотання вбачається, що слідчим відділу слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002220 від 22.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що особи з числа працівників КП «ДБКЛНПД» здійснювали незаконні дії відносно психічно хворих осіб, яких безпідставно виписано з закладу та поміщено до КЗ «КПНІ» ДОР з метою подальшого заволодіння майна яке належить пацієнтам.

24.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна ( крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

24.09.2025 ОСОБА_5 затримано на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, в ході проведення затримання, в порядку ч.3 ст. 208 КПК України проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено:

1.мобільний телефон марки Nokia білого кольору imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з сім карткою за номером телефону НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки S-Tell сірого кольору imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 з сім карткою за номером телефону: НОМЕР_6 , які запаковано до спец пакету НПУ PSP 2209526;

2.грошові кошти: купюри номіналом 500 гривень в кількості 20 одиниць в загальній сумі 10 000 гривень, які запаковано до спец пакету НПУ PSP2209523;

3.паспорт громадянина для виїзду за кордон ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який запаковано до спец пакету НПУ PSP2209524;

4.банківські картки: банку Мононбанк (АТ «УніверсалБанк») № НОМЕР_7 ; банку Ощадбанк № НОМЕР_8 ; банку izibank № НОМЕР_9 , які запаковано до спец пакету НПУ PSP2209525.

25.09.2025 слідчим відділу РЗЗС СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий вважає, що вилучені речі мають значення речових доказів. Зокрема грошові кошти можуть бути отримані злочинним шляхом. Мобільні телефони, інші речі, які належать підозрюваному, можуть містити інформацію про вчинення кримінального правопорушення, яка може бути знищена, спотворена для уникнення кримінальної відповідальності.

Отже з метою збереження речових доказів слідчий просить накласти арешт на майно, вилучене у підозрюваного.

У судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися.

Слідчий та представники підозрюваного надали заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

На підставі викладеного, у зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду аудіо-, відео фіксація судового засідання не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділу слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002220 від 22.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 191 КК України, в якому 24.09.2025 року ОСОБА_5 було затримано в порядку статті 208 КПК України та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до протоколу затримання особи 25.09.2025 під час особистого обшуку ОСОБА_5 , затриманого відповідно до статті 208 КПК України, були виявлено та вилучено:

1.мобільний телефон марки Nokia білого кольору imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з сім карткою за номером телефону НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки S-Tell сірого кольору imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 з сім карткою за номером телефону: НОМЕР_6 , які запаковано до спец пакету НПУ PSP 2209526;

2.грошові кошти: купюри номіналом 500 гривень в кількості 20 одиниць в загальній сумі 10 000 гривень, які запаковано до спец пакету НПУ PSP2209523;

3.паспорт громадянина для виїзду за кордон ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який запаковано до спец пакету НПУ PSP2209524;

4.банківські картки: банку Монобанк (АТ «УніверсалБанк») № НОМЕР_7 ; банку Ощадбанк № НОМЕР_8 ; банку izibank № НОМЕР_9 , які запаковано до спец пакету НПУ PSP2209525.

Постановою слідчого відділу РЗЗС СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 25.09.2025 вилучене майно, було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що прокурор просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, слідчим доведено, що вилучене під час особистого обшуку майно має доказове значення у даному кримінальному провадженні, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення і може бути використано як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, в порядку затвердженому постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Водночас слідчий суддя вважає, що підстави для арешту паспорту громадянина для виїзду за кордон ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не доведені, оскільки закордонний паспорт не був предметом злочину та сам по собі не має значення речового доказу.

За таких обставин клопотання підлягає частковому задоволенню

Керуючись ст. ст. 131-132, 169, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені 24.09.2025 року під час особистого обшуку ОСОБА_5 речі, а саме на:

- мобільний телефон марки Nokia білого кольору imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з сім карткою за номером телефону НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки S-Tell сірого кольору imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 з сім карткою за номером телефону: НОМЕР_6 ;

- грошові кошти: купюри номіналом 500 гривень в кількості 20 одиниць в загальній сумі 10 000 гривень;

- банківські картки: банку Монобанк (АТ «УніверсалБанк») № НОМЕР_7 ; банку Ощадбанк № НОМЕР_8 ; банку izibank № НОМЕР_9 .

Заборонити володіння, користування, розпорядження вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

В іншій частині клопотання відмовити.

Арештоване майно зберігати в кримінальному провадженні в порядку визначеному розділом «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1