УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 334/8800/24

провадження № 51-1057 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 29 вересня 2025 року,

встановив:

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 14 серпня 2025 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 та продовжено строк дії запобіжного заходу щодо останнього у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 12 жовтня 2025 року включно.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 29 вересня 2025 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.

У касаційній скарзі, як убачається з її змісту, та долучених до неї копій судових рішень, обвинувачений ОСОБА_4 не погоджується із ухвалою суду апеляційної інстанції від 29 вересня 2025 року, щодо розгляду його апеляційної скарги про продовження міри запобіжного заходу, просить її скасувати та змінити йому запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 422-1 КПК ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Як убачається з матеріалів за скаргою, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 знаходиться на розгляді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя, який ухвалою від 14 серпня 2025 року продовжив йому дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 12 жовтня 2025 року включно. Запорізький апеляційний суд, розглянувши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 , ухвалою від 29 вересня 2025 року залишив рішення місцевого суду без змін.

Отже, з огляду на вимоги ч. 5 ст. 422-1 КПК оскаржувана ухвала Запорізького апеляційного суду від 29 вересня 2025 року не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на рішення суду, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, Суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 29 вересня 2025 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3