Справа № 354/1279/25
Провадження № 1-кп/354/186/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яремче кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Білі Ослави Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні нікого немає, депутатом не обирався, раніше не судимий, військовослужбовець, у військовому званні солдат,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, -

та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Назавизів Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, на утриманні нікого немає, депутатом не обирався, раніше не судимого, який проходить військову службу на посаді радіотелефоніста 1 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї військової частині, у військовому званні матрос, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили хуліганство, тобто грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про загальну мобілізацію» ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу за призовом під час мобілізації до лав Збройних Сил України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 призначений на посаду снайпера військової частини НОМЕР_1 , та вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 10.06.2023 №137 матрос ОСОБА_5 призначений на посаду номеру обслуги-радіотелефоніста 1 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_2 , зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині солдат ОСОБА_4 та матрос ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України повинні були свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених їм за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проте, солдат ОСОБА_4 та матрос ОСОБА_5 у порушення вимог вказаних нормативних актів, вчинили кримінальне правопорушення за наступних обставин. Так, 03.09.2025 близько 22 год 30 хв ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 прибули на вул. Данила Галицького в селищі Ворохта Надвірнянського району Івано-Франківської області з метою пошкодження автомобіля марки «VOLKSWAGEN LT 46, державний номерний знак НОМЕР_3 , який був припаркований на вказаній вулиці неподалік хостелу «Трутень».

Після цього, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, спільно із ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з хуліганських спонукань, в громадському місці, порушуючи громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю, виявляючи зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, ігноруванні загальноприйнятих норм суспільної поведінки та демонстрації зверхності за допомогою заздалегідь підготовлених металевих молотків, пошкодили чотири вікна автомобіля марки «VOLKSWAGEN LT 46, державний номерний знак НОМЕР_3 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 .

Внаслідок умисних хуліганських дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 порушено громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль марки VOLKSWAGEN LT 46, державний номерний знак НОМЕР_3 , що перебуває у користуванні ОСОБА_6 на суму 36 427, 84 гривень.

Своїми умисними діями, які виразилися у порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.296 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.296 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення.

Потерпілий ОСОБА_6 підтвердив всі обставини події. Щодо призначення покарання, просив суворо не карати, не позбавляти останніх волі, а призначити більш м`яке покарання, оскільки матеріальна шкода відшкодована.

Судом встановлено у судовому засіданні, що показання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а також вважає доведеною вину ОСОБА_5 у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Дії обвинувачених підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який є одруженим, військовослужбовець, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік, стан здоров`я, характеристику з місця проживання, згідно з якою обвинувачений за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, спиртними напоями не зловживає, доброзичливий, щирий, відповідальний. Скарг та заяв від мешканців села на ОСОБА_4 не надходило.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілій стороні.

Крім того, керуючись частиною другою статті 66 КК України, як обставину, що пом`якшує покарання, Суд визнає і молодий вік обвинуваченого (йому 27 років).

Обставин, які відповідно до вимог статті 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 - Суд не знаходить.

Відповідно до положень абзацу 17 частини першої статті 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Як вбачається зі змісту досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_4 від 12.12.2025 року, складеної ДУ «Центр пробації» у Івано-Франківській області (Надвірнянський районний відділ), обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно по місцю проживання, на обліку у психо-, нарко- тубдиспансерах не перебуває, в оточенні раніше судимих осіб відсутній. На основі отриманої інформації стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , його способу життя, історії правопорушення, а також низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення Надвірнянський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» у Івано-Франківській області вважає, що виправлення особи без ізоляції від суспільства можливе (а. с. 90 на звороті).

При призначенні покарання Суд також враховує позицію прокурора, захисника, думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого.

Враховуючи все викладене вище, Суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції частини другої статті 296 КК України у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про можливість застосування у даному випадку положень статті 75 КК України, Суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 на час розгляду кримінального провадження відшкодував матеріальну шкоду потерпілому. Потерпілий претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, просив суворо останнього не карати. Посткримінальна поведінка обвинуваченого є позитивною.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану шкоду. Суд також враховує виключно позитивні характеристики обвинуваченого, про які зазначалося вище.

Тому, враховуючи позитивну характеристику обвинуваченого, те, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, має молодий вік, добровільно відшкодував матеріальну шкоду потерпілому, щире каяття, висновок органу пробації, Суд вважає за можливе у цій справі застосувати частину першу статті 75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, але із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який є військовослужбовець, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік, стан здоров`я, характеристику з місця проживання, згідно з якою обвинувачений за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, має матір, яка є особою з інвалідністю другої групи, спиртними напоями не зловживає, скарг та заяв від мешканців села на ОСОБА_5 не надходило.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілій стороні.

Крім того, керуючись частиною другою статті 66 КК України, як обставину, що пом`якшує покарання, Суд визнає і молодий вік обвинуваченого (йому 21 рік).

Обставин, які відповідно до вимог статті 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_5 , - Суд не знаходить.

Відповідно до положень абзацу 17 частини першої статті 368 КПК України, суд приймає до відома досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_5 від 12.12.2025 року, складену ДУ «Центр пробації» у Івано-Франківській області (Надвірнянський районний відділ), за змістом якої обвинувачений ОСОБА_5 характеризується позитивно по місцю проживання, на обліку у психіатра та нарколога тубдиспансерах не перебуває. На основі отриманої інформації стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , його способу життя, історії правопорушення, а також низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення Надвірнянський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» у Івано-Франківській області вважає, що виправлення особи без ізоляції від суспільства можливе (а. с. 86 на звороті).

При призначенні покарання Суд також враховує позицію прокурора, захисника, думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого.

Враховуючи все викладене вище, Суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_5 покарання у межах санкції частини другої статті 296 КК України у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про можливість застосування у даному випадку положень статті 75 КК України, Суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 на час розгляду кримінального провадження відшкодував матеріальну шкоду потерпілому. Потерпілий претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, просив суворо останнього не карати. Посткримінальна поведінка обвинуваченого є позитивною.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану шкоду. Суд також враховує виключно позитивні характеристики обвинуваченого, про які зазначалося вище.

Тому, враховуючи позитивну характеристику обвинуваченого, його молодий вік, постійне місця проживання, добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілому, висновок органу пробації, Суд вважає за можливе у цій справі застосувати частину першу статті 75 КК України та звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, але із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

В порядку статті 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати у зв`язку із проведенням експертиз, які слід стягнути із обвинувачених у солідарному порядку.

До набрання вироком законної сили запобіжні заходи обвинувачним залишити без змін.

Керуючись статтями 368-371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року позбавленням волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 у виді домашнього арешту у нічний період доби з 22 год 00 хв по 06 год 00 хв залишити без змін.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме прибувати за першою вимогою до Суду, не відлучатися із Івано-Франківської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.296 України, та призначити йому покарання у виді виді одного року позбавленням волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 у виді домашнього арешту у нічний період доби з 22 год 00 хв по 06 год 00 хв залишити без змін.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме прибувати за першою вимогою до Суду, не відлучатися із Івано-Франківської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 05.09.2025 по кримінальному провадженні №0000130 (справа № 354/1216/25, провадження № 1-кс/354/291/25) скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 05.09.2025 по кримінальному провадженні №0000130 (справа № 354/1216/25, провадження № 1-кс/354/289/25) скасувати.

Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави 4457 (чотири тисячі п`ятдесят сім) гривень 00 копійок витрат за проведення судових експертиз.

Речові докази:

мобільний телефон марки "Redmi 13" із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ ВФ "Україна" - повернути володільцю ОСОБА_4

металевий молоток і дві тактичні рукавиці - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_7