Справа № 953/595/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 07.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

встановив :

23 січня 2026 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , надіслане поштою 21.01.2026 року, про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 07.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в якому просить накласти арешт на тимчасове вилучене в ході проведення огляду речей 20.01.2026 року у приміщенні службового кабінету №219 за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, а саме: мобільний телефон торгової марки Motorola модель moto g24, власником якого є потерпілий ОСОБА_4 .

Також прокурор просила після проведення відповідних слідчих дій та судових експертиз виявлене та вилучене майно, повернути потерпілому ОСОБА_4 ..

Прокурор надала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі.

Власника майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З матеріалів клопотання вбачається, що 20.01.2026 в ході проведення огляду у приміщенні службового кабінету №219 за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, ОСОБА_5 добровільно видав зазначене у клопотанні майно, на яке прокурор просить накласти арешт.

Клопотання про арешт майна надіслане прокурором до суду поштою 21.01.2026, тобто наступного робочого дня після вилучення майна.

Отже, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна подано прокурором у строки, визначені ч.5 ст.171 КПК України.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповіднодо вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідноп. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

З матеріалів клопотання вбачається, що Харківським районним управлінням поліції №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за №0000008 від 07.01.2026року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.10.2025 приблизно о 17 год. за адресою: м. Харків, вул. Новоолександрівська, б. 79, невстановлена особа, діючи під час військового стану, таємно, вчинила крадіжку мобільного телефону, що належав ОСОБА_4 .

В подальшому, 20.01.2026 проведено огляд речей у період часу з 17:25-18:00 за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49 у службовому кабінеті №219, під час якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 добровільно видав наступне майно: мобільний телефон торгової марки Motorola moto g24 power imei1: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 в корпусі синього кольору, в робочому та справному стані. Вказаний мобільний телефон вилучений та поміщений до сейф пакету «Національна поліція УкраїниPSP2404270». Як пояснив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вищезазначений мобільний телефон належить його знайомому (повні дані не знає), він його знайшов, на землі після сутички з останнім, яка відбулась біля магазину НЛО по вул. Шевченка в м. Харкові, точну дату вказати не може, і вирішив користуватись даним мобільним телефоном.Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , повідомив, що 24 жовтня 2025 року приблизно о 17:00 зайшов до магазину «НЛО», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 273, з метою придбати продуктів харчування. При собі у нього знаходився мобільний телефон ТМ Motorola XT2425-4 moto g24 power 8-256 Gb Blue Approximate Available Storage 236 Gb імеі: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 в кишені надітої куртки. В магазині «НЛО» перебувало двоє чоловіків ромської національності, їх ім`я він не знає, відомо, що вони живуть десь поряд з магазином, тобто місцеві, неодноразово їх зустрічав, але спілкування не підтримує. Перший чоловік на вигляд років 40, не високого зросту, худорлява статура, волосся темне, наявна борода, очі темні, був одягнений у куртку темного кольору зі вставками білого кольору, шапку чорного кольору, та брюки спортивні темного кольору, при зустрічі, по фото впізнати зможе, другий чоловік на вигляд років 30- 35 не більше, плотнішої статури, але не товстий, вище ніж перший за зростом, волосся темне, очі темні, наявна борода, лице кругліше, був одягнений у куртку чорного кольору, та спортивні брюки світлого кольору, при зустрічі, по фото впізнати зможе. Чоловік той, що нижче почав розмову, просив грошей 200 гривень, потерпілий йому відмовив, і попрохав більше не чіпати. Вказаний чоловік підходив та відходив він нього. Після того як зробив покупки потерпілий і розрахувався з продавцем, вийшов з магазину, за ним поплівся слідом чоловік ромської національності, той що нижче зростом та в шапці, на вулицю. ОСОБА_4 зайшов за магазин НЛО на міжбудинкову дорогу (на вул. Луганську) і йшов пішки далі по направленню до свого будинка, чоловік ромської національності котрий вийшов за ним, і йшов за ним, підходив ближче клав руку на моє плече, і продовжував випрошувати гроші, йому це набридло, і він відштовхнув його від себе, ще словесно сказав не чіпати і пішов далі. По дорозі ОСОБА_4 ні з ким більше не зустрічався, ні куди не заходив. Дійшовши до свого будинку №79 по вул. Новоолександрівська в м. Харкові, біля хвіртки виявив відсутність мобільного телефону. Мобільний телефон ТМ Motorola XT2425-4 moto g24 power 8-256 Gb Blue Approximate Available Storage 236 Gb імеі: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

Вилучений в ході проведення огляду 20.01.2026 мобільний телефон торгової марки Motorola модель moto g24, визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Встановлено, що власником мобільного телефону торгової марки Motorola модель moto g24 являється ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , Мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 ).

Прокурор зазначає, що не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування. Виявлені в ході огляду речі мають суттєве значення у кримінальному провадженні у якості речового доказу, необхідного для проведення ряду слідчих (розшукових) дій, досліджень, у тому числі призначення ряду експертиз з метою встановлення фактів причетності до вчинення таємного викрадення майна, вчиненого в умовах воєнного стану на території Київського адміністративного району м. Харкова. Повернення зазначеного у клопотанні майна може призвести до його знищення, втрати, пошкодження, зміни первинного змісту, унеможливить встановлення відомостей та отримання додаткових доказів, шляхом їх дослідження, інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що вилучене майно є предметом вчинення даного кримінального правопорушення та відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України є речовими доказами по даному кримінальному провадженню, а також у подальшому при проведенні досудового розслідування необхідні стороні обвинувачення для проведення ряду процесуальних та слідчих (розшукових) дій, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження, тому на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, вказане у клопотанні майно має ознаки речового доказу, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберігло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, вилученого майна, суд вважає за необхідне накласти на нього арешт.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Прокурором доведено, що вилучене 20.01.2026 у ОСОБА_5 майно, а саме: мобільний телефон торгової марки Motorola модель moto g24, власником яких є ОСОБА_4 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що вилучене майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за №0000008 від 07.01.2026 року, за наявності достатніх підстав вважати, що майно заявлене у клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді про необхідність у арешті майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити відчуження та розпорядження мобільним телефоном торгової марки Motorola модель moto g24, власником якого ОСОБА_4 ,до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження та відчуження на майно, ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ), вилучене 20.01.2026, а саме мобільний телефон торгової марки Motorola модель moto g24.

Арештоване майно після проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз повернути ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ).

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1