УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 рокуСправа № 495/5743/20
Номер провадження 1-кп/495/145/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду в м. Білгороді-Дністровському кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2020 за № 0001287 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київ, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

УСТАНОВИВ:

23.09.2020 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2020 за № 0001287 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2020 така справа передана на розгляд судді ОСОБА_5 .

Згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин:

01.08.2020 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , перебував у приміщені кафе «Summer Club», яке розташовано за адресою: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, селище міського типу Затока, вулиця Приморська, 36, де у нього виник конфлікт з офіціанткою вказаного закладу ОСОБА_6 , яка тримала в лівій руці мобільний телефон марки «Iphone 6+». В ході конфлікту у ОСОБА_7 виник прямий умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном, що належить потерпілій.

Реалізуючи свій прямий умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що його дії помічені потерпілою та відвідувачами кафе, відкрито, посягаючи на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди та бажаючи завдати таку шкоду, ОСОБА_4 шляхом ривку вирвав мобільний телефон марки «Iphone 6+», imei: НОМЕР_1 з лівої руки ОСОБА_6 , чим завдав останній матеріальну шкоду у розмірі 3000 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 направився до виходу з кафе, однак потерпіла почала вимагати, щоб він віддав її телефон та попрямувала за ним, однак на і вимоги ОСОБА_7 не звертав уваги. Після чого ОСОБА_6 намагалась перешкодити йому вийти з кафе, в наслідок чого ОСОБА_4 кинув телефон на підлогу та з місця вчинення злочину втік.

Такі дії ОСОБА_4 органом, який проводив досудове розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Згідно з розпорядженням керівника апарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.02.2024 № 144 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із відстороненням судді ОСОБА_5 від здійснення правосуддя та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 06.02.2024 зазначена справа розподілена судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 .

Згідно з розпорядженням керівника апарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.01.2025 № 140 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із відстороненням судді ОСОБА_8 від здійснення правосуддя та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 22.01.2025 зазначена справа розподілена судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Кримінальне провадження отримано суддею 23.01.2025.

У підготовчому судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання спливу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнити його від кримінальної відповідальності. Вказав, що йому зрозумілі наслідки задоволення судом такого клопотання. Також просив розглянути відповідне питання без участі його захисника, який не зміг прибути у судове засідання.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 заперечував щодо закриття кримінального провадження, мотивуючи це тим, що в силу ст. 314 КПК України підготовче судове засідання повинно проводитися за участі потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явилась. Судом неодноразово направлялися повістки на адресу потерпілої, вказану в обвинувальному акті, проте такі поверталися суду не врученими. Про зміну адреси свого місця проживання потерпіла суд не повідомляла. Також судом виносилася ухвала про доручення Білгород-Дністровському РВП ГУ НП в Одеській області встановлення фактичного місця проживання потерпілої. Проте, згідно рапорта ст. о/у ВКП Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області встановити дійсне місце мешкання ОСОБА_6 не представилось можливим.

Вирішуючи питання чи можливе проведення підготовчого судового засідання без її участі суд виходить із того, що відповідно до усталеної судової практики Касаційного кримінального суду Верховного Суду звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого та/або засудженого на звільнення з підстав спливу строків давності (постанови від 10.06.2021 у справі №640/11750/17 (провадження №51-6089км20); від 25.02.2021 у справі №192/3301/16-к (провадження №51-3094км20).

Норми процесуального закону (ч. 4 ст. 286 КПК України) вказують на те, що суд повинен невідкладно розглянути питання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого в разі, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна зі сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням, а отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям провадження у справі як під час підготовчого судового засідання, так і під час розгляду справи по суті в загальному порядку, керуючись статтями 12, 49 КК України (постанови від 19.11.2019 у справі №345/2618/16-к (провадження №51-1491км19); від 24.05.2018 у справі №200/4664/14-к (провадження №51-3302км18).

При цьому, суд враховує сталу та послідовну практику Касаційного кримінального суд Верховного Суду, відповідно до якої під час вирішення питання застосування положень ст. 49 КК України позиція потерпілого не є вирішальною щодо закриття і не є перешкодою до виконання імперативних вимог процесуального закону (постанови від 03.06.2021 у справі №344/7812/16-к (провадження №51-6207км20), від 12.04.2023 у справі №522/20663/17 (провадження №51-3538км22). Положення ст. 49 КК України та ст. 285 КПК України зобов`язують суд, за наявності відповідних підстав та згоди обвинуваченого, звільнити останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому під час вирішення питання застосування положень ст. 49 КК України вирішальною є позиція саме обвинуваченого, а не потерпілого.

За таких обставин, заслухавши думку учасників судового провадження, як обвинуваченого, так і прокурора, суд прийняв рішення проводити розгляд цього пит питання за відсутності потерпілої.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК визначено, що в разі, якщо під час судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Ця норма, як і положення ст. 49 КК України, є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК України.)

В цьому випадку особу можна звільнити від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК України умов і підстав.

Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язком суду, а також можливе на будь-якій стадії судового провадження.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема обвинувального акту, вбачається, що подія мала місце 01.08.2020.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно із ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Статтею 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Таким чином, з 01.08.2020 строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України спливли.

З матеріалів справи не вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 за час провадження досудового розслідування та судового провадження ухилявся від органів досудового слідства та суду. До кримінальної відповідальності у зазначений період ОСОБА_4 також не притягувався.

Таким чином перебіг строку не зупинявся і не переривався.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому ОСОБА_4 заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судове провадження продовжується у загальному порядку.

Разом з тим у підготовчому судовому засіданні обвинувачений не заперечував проти закриття провадження.

Таким чином, з`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що кримінальне провадження слід закрити.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню, згідно з положенням ст. 100 КПК України.

У цьому кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 1634,40 грн., які з урахуванням положень ч. 2 ст. 124 КПК України, що не передбачає стягнення з обвинуваченого на користь держави витрат на залучення експерта у разі закриття кримінального провадження, необхідно віднести на рахунок держави.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який обирався ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування сплинув, новий на стадії судового провадження не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 44, 49 КК України, 128, 284-286, 288, 369-372, 392-395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2020 за № 0001287 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 1 ст. 186 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Речові докази:

- мобільний телефон "Ipone 6 pluse" imei НОМЕР_1 - залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом сем днів з дня її проголошення.

Дата та час оголошення повного тексту ухвали: 06.10.2025 о 16.50.

Суддя ОСОБА_9