Справа №463/470/26
Провадження №1-кс/463/855/26
У Х В А Л А

про скасування арешту майна

22 січня 2026 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за №0000810 від 1 березня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11 грудня 2018 року у справі №461/8354/18 в межах кримінального провадження №0000810 від 1 березня 2018 року, на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності громадянки ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Подане клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11 грудня 2018 року у справі № 461/8354/18 в межах кримінального провадження №0000810 від 1 березня 2018 року накладено арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 . Вказує, що ОСОБА_4 не є ані стороною, ані учасником кримінального провадження №0000810 від 1 березня 2018 року. 3 липня 2025 року старшим слідчим СВ Львівського РУП № 1 ГУ НП України у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000810 від 1 березня 2018 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленою відсутністю у даному випадку складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України. Як вбачається з інформаційної довідки №460065280 від 13 січня 2026 року, квартира АДРЕСА_2 на даний час перебуває під арештом на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11 грудня 2018 року у справі № 461/8354/18 (номер запису обтяження 29443201). У відповіді старшого слідчого слідчого відділу Львівського РУП №1 ОСОБА_5 вих. № від 3 жовтня 2025 року на адвокатський запит вих. № 07/25 від 26 вересня 2025 року зазначено, що рішення про скасування арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_2 , не приймалося. На адвокатський запит вих. № 0801/26 від 8 січня 2025 року про стан кримінального провадження, слідчий слідчого відділу Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 у своїй відповіді від 16 січня 2025 року повідомив, що 28 листопада 2025 року першим заступником керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 було винесено постанову про скасування постанови слідчого від 3 липня 2025 року. про закриття кримінального провадження №0000810 від 1 березня 2018 року, у зв`язку з чим досудове розслідування вказаного кримінального провадження відновлено. Таким чином, на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000810 від 1 березня 2018 року триває. Вказує, що в ухвалі про арешт майна від 11 грудня 2018 року зокрема зазначено, що дослідження та збереження даного нерухомого майна має важливе значення для кримінального провадження, майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, оскільки прямо стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні, та накладення арешту на квартиру забезпечить збереження речових доказів та можливе в майбутньому відшкодування шкоди потерпілому. В цей же час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000810 від 1 березня 2018 року триває сім років десять місяців і протягом всього цього часу власник майна - ОСОБА_4 позбавлена можливості вільно володіти та розпоряджатися належним їй на праві власності майном. При цьому, вказане кримінальне провадження неодноразово закривалося у зв`язку з встановленою відсутністю у даному випадку складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України. Звертає увагу на те, що виходячи з положень ст. 49 КК України, на даний час закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, який становить три роки з дня вчинення кримінального правопорушення. У кримінальному провадженні №0000810 від 1 березня 2018 року жодній особі не повідомлялося про підозру, органом досудового розслідування чи прокурором не виносилася постанова про визнання речовим доказом квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до норм КК України та КПК України, нерухоме майно, на яке накладено арешт не підлягає спеціальної конфіскації чи конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. Щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, то цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. У діях продавця квартири - ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 388 КК України, а правовідносини між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_7 несуть виключно цивільно-правовий характер. Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» реалізувало всі способи захисту своїх інтересів в межах цивільного провадження, в т.ч. шляхом стягнення заборгованості із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що підтверджується рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 25 жовтня 2013 року у справі №462/4545/13-ц. На даний час не здійснюється розгляд справ, які б стосувалися квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи вищенаведене, вважає, що на даний час відсутні підстави, які б виправдовували подальше втручання держави у право на володіння, користування, розпорядження майном і відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

В судове засідання 22 січня 2026 року особа, що подала клопотання представник власника майна адвокат ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про розгляд клопотання, не з`явилась, подала 22 січня 2026 року до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, згідно з якою клопотання підтримує в повному обсязі.

Представник Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання 22 січня 2026 року також не з`явився, слідчий СВ Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 подав 22 січня 2026 року на електронну адресу суду лист, в якому повідомляє, що ним здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000810 від 1 березня 2018 року, зареєстрованого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, та просить проводити судове засідання щодо розгляду клопотання про скасування арешту на майно у такому без його участі. Питання щодо зняття арешту на майно, зазначене у клопотанні, просить вирішити на розгляд суду.

За таких обставин відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути подане клопотання за відсутності особа, що звернулась з клопотанням та представника особи, за клопотанням якої було арештовано майно.

Оглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що Львівське районне управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000810 від 1 березня 2018 року за зверненням ПАТ «Універсал Банк» щодо можливого вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 388 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 11 грудня 2018 року у справі №461/8354/18, провадження №1-кс/461/10765/18, в рамках вказаного кримінального провадження накласдено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності громадянки ОСОБА_4 (податковий номер НОМЕР_1 ).

Свою ухвалу слідчий суддя мотивував тим, що слідчим відділом Галицького ВП ГУ НП України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000810 від 1 березня 2018 року, за письмовою заявою ПАТ «Універсал Банк» по факту незаконних дій ОСОБА_7 щодо заставного майна, а саме квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Вказав, що дослідження та збереження даного нерухомого майна має важливе значення для кримінального провадження, майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, оскільки прямо стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні. Враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, наслідки арешту майна, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, накладення арешту на квартиру забезпечить збереження речових доказів та можливе в майбутньому відшкодування шкоди потерпілому, прийшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

3 липня 2025 року старшим слідчим СВ Львівського РУП № 1 ГУ НП України у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000810 від 1 березня 2018 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленою відсутністю у даному випадку складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Водночас, 28 листопада 2025 року першим заступником керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 було винесено постанову про скасування постанови слідчого від 3 липня 2025 року. про закриття кримінального провадження №0000810 від 1 березня 2018 року, та відтак досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває.

З відповіді старшого слідчого слідчого відділу Львівського РУП №1 ОСОБА_5 вих. № від 3 жовтня 2025 року вбачається, що рішення про скасування арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_2 , не приймалося.

При цьому згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №460065280 від 13 січня 2026 року власником квартири за адресою АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 та на вказану квартиру накладено арешт на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11 грудня 2018 року у справі №461/8354/18 (номер запису обтяження 29443201). Попереднім власником вказаної квартири дійсно був ОСОБА_7 , однак ще 9 березня 2016 року таку було придбано ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу.

Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме: у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

У відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частинами 1, 2 ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Також статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Так з моменту накладення арешту на майно пройшло понад сім років, власник майна ОСОБА_4 не є стороною кримінального провадження №0000810 від 1 березня 2018 року, жодній особі в такому не повідомлено про підозру та не заявлено цивільного позову в рамках кримінального провадження. При цьому слідчий, яким на даний час здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, заперечень щодо скасування арешту майна не висловив, покладається на розсуд суду.

Відтак, хоч кримінальне провадження №0000810 від 1 березня 2018 року станом на день розгляду даного клопотання не завершено, обставини, які стали підставами для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, не змінилися, та арешт накладено обґрунтовано, однак враховуючи те, що з моменту накладення арешту на майно пройшло понад сім років, арешт накладався з метою можливого відшкодування в майбутньому шкоди потерпілому, однак в кримінальному провадженні нікому не повідомлено про підозру та не заявлено цивільного позову, а також враховуючи відсутність заперечень слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що подальше існування арешту майна є неспіврозмірним обмеженням права власності завданням кримінального провадження та невиправданим втручанням у права власника, та відтак потреба в подальшому арешті вказаного майна відпала, а тому клопотання про скасування арешту майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 22, 28, 169, 174, 303 КК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 11 грудня 2018 року у справі №461/8354/18, провадження №1-кс/461/10765/18, в межах кримінального провадження №0000810 від 1 березня 2018 року, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності громадянки ОСОБА_4 (податковий номер НОМЕР_1 ).

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1