Провадження № 1-кп/175/2006/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0000170 за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню загальну освіту, не офіційно працевлаштованого, розлученого, не є інвалідом та учасником бойових дій, маючого неповнолітніх та малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , вперше притягується до кримінальної відповідальності,

обвинуваченого в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_3 , згідно рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2019 року і виданого на підставі нього виконавчого листа, зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 10 червня 2019 року.

Крім того, ОСОБА_3 , згідно рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2019 року і виданого на підставі нього виконавчого листа, зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 10 червня 2019 року.

Однак, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів, грубо порушуючи обов`язки щодо необхідності утримання синів, які покладені на нього як батька ч.2 ст.51 Конституції України та ст.ст. 150, 152, 155, 180 Сімейного кодексу України, ігнорує загальноприйняті норми, що гарантують нормальний розвиток, виховання та здоров`я дітей, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, у період часу з 01 березня 2020 року по 01 листопада 2025 року злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання своїх синів, а саме: без поважних причин офіційно не працював і не вживав заходів для офіційного працевлаштування, не звертався у місцевий центр зайнятості з приводу постановки на облік, протягом тривалого часу, працюючи у приватних осіб і маючи тимчасовий заробіток, з метою ухилення від сплати аліментів не повідомляв у державну виконавчу службу відомості про місце своєї роботи та приховував фактичні доходи, ігноруючи вимоги державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МРУМЮ (м. Одеса) про необхідність виконання аліментних зобов`язань, не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, в результаті чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей у розмірі, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів та за період з 01.03.2020 по 01.11.2025 становить 208 312, 00 гривень.

Таким чином ОСОБА_3 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.09.2019 року коштів на утримання своїх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно перевищують суму виплат понад три місяці відповідних платежів та за період з 01.03.2020 по 01.11.2025 становить 208 312, 00 гривень.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження

Під час досудового розслідування було встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден із розглядом обвинувального акта за його відсутності, а законний представник потерпілого не заперечує проти такого розгляду, в зв`язку із чим прокурором був надісланий до суду обвинувальний акт, в якому зазначено клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , що була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України та згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Також до обвинувального акту додана письмова заява законного представника потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , відповідно до якої законний представник потерпілих згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України та згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Крім того, до обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку проводився судом без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження, викладені судом у формулюванні обвинувачення.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працює, має постійне місце мешкання, має неповнолітніх та малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, призначивши обвинуваченому покарання у виді громадських робіт на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті). Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обмежень, які встановлені у ч. 3 ст. 56 КК України, щодо неможливості призначення покарання у виді громадських робіт, судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1