Справа № 686/4044/25
Провадження № 1-кс/686/8994/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому ОСОБА_5 від 30.06.2025 про закриття кримінального провадження № 0000111 від 30.01.2025, відомості у якому внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому ОСОБА_5 від 30.06.2025 про закриття кримінального провадження № 0000111 від 30.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

У обґрунтування доводів скарги зазначив, що оскаржувана ним постанова слідчого, якою було закрито кримінальне провадження № 0000111, є незаконною, необґрунтованою, винесеною передчасно та підлягає скасуванню.

Указує, що 20.01.2025 він, разом із іншими заявниками, звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому із приводу побиття працівниками поліції його сина ОСОБА_6 . 30.01.2025 ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому було зареєстровано кримінальне провадження № 0000111, яке 30.06.2025 закрите на підставі п.2 ч.1. ст. 284 КПК України. Постанову отримав особисто 07.08.2025 лише після звернення до слідчого.

Із змісту постанови слідує, що слідчий обґрунтував рішення тим, що у ході досудового розслідування доказів вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України не здобуто, а тому у діях працівника поліції ОСОБА_7 , військовослужбовців ТЦК ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відсутній склад інкримінованого правопорушення, що підтверджується відеозаписами із службового нагрудного відеореєстратора ОСОБА_7 . Окрім того, однією із підстав закриття провадження стала та обставина, що ОСОБА_10 на виклики до слідчого та прокурора у якості свідка не з`явився, жодної зацікавленості у ході досудового розслідування не виявив, оскільки знаходиться як підозрюваний у розшуку за іншим кримінальним провадженням.

Указана постанова не містить змісту обставин, які є підставами для її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. При цьому докази, на підставі яких слідчий дійшов до викладених у постанові висновків, суперечать фактичним обставинам справи, зокрема, зафіксованим відеоматеріалам на телефонах свідків та учасників подій, які знаходились у розпорядженні слідства та іншим матеріалам провадження.

Слідчим не вжито вичерпних заходів до збирання усіх необхідних доказів для встановлення істини у цьому кримінальному провадженні, не надана належна правова оцінка показам свідків, які по суті є співучасниками побиття ОСОБА_10 . Фактичні свідки подій, які зафіксували на своїх телефонах факт побиття ОСОБА_10 не установлені та не допитані слідчим, що унеможливило забезпечення прийняття слідчим законних і неупереджених процесуальних рішень.

Уважає, що слідчим проігноровано явне перевищення наданих поліцейським повноважень. Протокол затримання, складений відповідно до вимог ст. 208 КПК України, відсутній, хоча у кайданках ОСОБА_10 знаходився більше однієї години, був роздягнений, кинутий узимку (події відбувалися у січні місяці) на землю, що можна розцінювати як катування, що створило небезпеку для життя та здоров`я його сина.

Проігнорованим залишилося явне перевищення наданих поліцейським повноважень.

Скаржник в судовому засіданні вимоги, викладені у скарзі, підтримав в повному обсязі. Пояснив, що слідчим не встановлено та не допитано як свідків осіб, які фігурують у відеоматеріалах зйомки, проведеної ОСОБА_10 . У витягу ЄРДР не відображено відомості про ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , чим порушено їх права. Уважає, що надані працівниками ТЦК та СП та поліції відеозаписи є монтованими та підробленими. Також до кримінального провадження не долучено матеріалів досудового розслідування, яке розслідується відносно його сина. У постанові міститься покликання на притягнення військовослужбовців ТЦК до дисциплінарної відповідальності, але не описано у зв`язку із чим вони покарані. Стверджує, що його син ОСОБА_10 жодного удару працівникам поліції та військовослужбовцям ТЦК не наносив. Вказує, що останні, зупинивши сина, не представилися та не пред`явили свої посвідчення, чим порушили вимоги Закону України «Про національну поліцію». Уточнив, що у заяві про вчинення кримінального правопорушення повідомляв про скоєння працівником поліції ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_12 помилково, оскільки насправді його прізвище ОСОБА_13 .

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, пояснивши, що усі обставини події, які розслідуються, було зафіксовано на відеозаписи бодікамер. Зазначені відеозаписи були оглянуті слідчим, з`ясовано, що ОСОБА_10 наніс удар працівнику ТЦК та СП, у зв`язку із цим останнім було застосовано заходи реагування. За наслідками проведеної судово-медичної експертизи у ОСОБА_7 діагностовано легкі тілесні ушкодження у зв`язку із переломом двох хребців. Провести судово-медичну експертизу відносно ОСОБА_10 наразі не є можливим, оскільки останній знаходиться в розшуку.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку скаржника та прокурора, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали кримінального провадження № 0000111, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, а постанову про закриття кримінального провадження слід скасувати з наступних підстав.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000111 від 30.01.2025, відомості у якому внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені на підставі колективної заяви ОСОБА_10 , ОСОБА_3 та ОСОБА_11 від 22.01.2025 та на виконання ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 18.03.2025, у якій останні просили притягнути до кримінальної відповідальності працівника поліції ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_12 , який 20.01.2025, умисно, перевищуючи службові повноваження, які явно виходили за межі наданих йому прав та повноважень, супроводжувалися насильством, із застосуванням спеціальних засобів, а також діями, які ображали гідність потерпілого, разом із іншим працівником у військовій формі завдали ОСОБА_10 істотної шкоди, спричинили йому тілесні ушкодження (безпричинно нанесли головою два сильних удари в обличчя, від яких ОСОБА_10 вправ та його, уже лежачого, продовжили бити), які були зафіксовано в травмпункті КП «Хмельницької міської лікарні» ХМР.

Постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 від 30.06.2025 року кримінальне провадження № 0000111, відомості у якому внесено до ЄРДР 30.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діях старшого інспектора з особливих доручень відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_7 , працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

П. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України установлено, що кримінальне провадження закривається у разі, що встановлена відсутність у діянні складу кримінального правопорушення.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ у контексті здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень у п. 259 «Карабет та інші проти України» зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Ч. 3 ст. 110 КПК України визначено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Таким чином, постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий суддя, на якого КПК України покладає обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад усіх обставин, за яких заявник вважав, що особою вчинено злочин, та чи усі ці обставини перевірені та їм надана належна правова оцінка.

У ході судового розгляду встановлено, що досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснювалося слідчими першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, тоді як відповідно до постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування, складеної прокурором Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 14.05.2025, якою матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000111 від 30.01.2025 та № 0000117 від 01.04.2025 були об`єднані в одне провадження із визначенням основним номером 0000111, проведення досудового розслідування доручено СУ ГУНП у Хмельницькій області.

Вказане викликає сумніви у належності здійснення досудового розслідування слідчими першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому.

Слід звернути увагу також і на немотивованість постанови слідчого, яка не містить викладу обставин, які стали підставою її прийняття та жодної оцінки наведеним у ній доказам; не зазначено який елемент складу злочину відсутній у діях відповідних осіб та керуючись якими мотивами слідчий дійшов до такого висновку.

Зокрема слідчий вказує, що за результатами огляду відеозаписів із службового нагрудного реєстратора ОСОБА_7 фактів умисного спричинення працівниками поліції та ТЦК ОСОБА_10 тілесних ушкоджень або вчинення інших протиправних дій, які явно виходять за межі наданих їм повноважень не встановлено.

Проте не зрозуміло: чи не було, за переконанням органу досудового розслідування, ОСОБА_10 спричинено тілесних ушкоджень, чи навпаки, тілесні ушкодження були спричинені, але їх нанесення узгоджувалося із наданими працівникам поліції та військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 повноваженням; чи відсутність умислу у діях відповідних осіб призвела до закриття кримінального провадження.

Також з`ясовано, що слідчим у ході досудового розслідування не було проведено ряд слідчих та процесуальних дій, що призвело до неповноти досудового розслідування.

Так, не проведено судово-медичної експертизи щодо можливого спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, їх характеру, локалізації та ступеня тяжкості із з`ясуванням того, чи могли вони утворитися від ударів руками та ногами.

Покликання прокурора на неможливість проведення зазначеної експертизи у зв`язку із не встановленням місця знаходження ОСОБА_10 відхиляються, оскільки з`ясування такої можливості або ж констатації її відсутності лежить у площині компетенції судового експерта. Більше того, у зв`язку із спливом дев`яти місяців після настання події, за яких ОСОБА_10 отримав травми, їх збереження на тілі останнього об`єктивно неможливе, а тому дослідженню в даному випадку підлягають відповідні медичні документи, у яких відображено стан здоров`я ОСОБА_10 станом на 20.01.2025.

Окрім того, переглядом відеозапису з портативного відеореєстратора, який 20.01.2025 використовував інспектор ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_14 , з`ясовано, що після нанесення ОСОБА_10 удару правою рукою в ліву сторону обличчя ОСОБА_9 , останній наносить не менше двох ударів у відповідь (один головою).

Однак, у зв`язку із тим, що зазначений запис здійснено із спини ОСОБА_9 він не є достатньо інформативним в контексті візуального сприйняття подій, які відбувалися 20.01.2025, а тому слід провести відповідне експертне дослідження з метою покращення якості зображення в цілому та покадрової фіксації дій як ОСОБА_10 , так і ОСОБА_9 та детального відображення фактичних даних, які зафіксовані на відеозаписі.

Окрім того, частина відеозапису з портативного відеореєстратора, який 20.01.2025 використовував інспектор ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_14 , не відображає реального перебігу подій у зв`язку із закриттям об`єктиву боді-камери. Слід врахувати і те, що починаючи з 5 хв. запису (файл № 0000_0009А) ОСОБА_14 повертається у сторону ОСОБА_10 та особи у зеленому одязі, та хоча вказані особи з`являються на записі епізодично (об`єктив камери частково закритий та частково спрямований доверху), чути як ОСОБА_10 кличе по допомогу та кричить, що його душать. Разом з тим, при цих подіях присутня жінка, яка бачила увесь розвиток подій та коментувала зазначені дії працівників поліції та військовослужбовців, а тому зазначена особа підлягає допиту.

Також слід встановити допитати і інших очевидців події, яких зафіксовано на відеозаписи, оскільки відеозаписи із портативних відеореєстраторів не відображають повного перебігу подій у зв`язку із прикриттям об`єктиву камери, а тому не є повною мірою інформативними.

Здобуті у ході досудового розслідування показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є суперечливими, оскільки останні показали, що ОСОБА_9 , побачивши у руках ОСОБА_10 газовий балончик, щоб убезпечити себе і оточуючих, спробував забрати його з рук ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_10 наніс близько двох ударів кулаком в обличчя ОСОБА_9 , у зв`язку із чим ОСОБА_9 схопив ОСОБА_10 двома руками за одяг та притиснув до себе, намагаючись заспокоїти.

Проте зазначені показання протирічать переглянутому у судовому засіданні відеозапису з портативного відеореєстратора, який 20.01.2025 використовував інспектор ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_14 та не зрозуміло, чому зазначені показання свідків, які не узгоджуються з відеозаписом подій, у якому об`єктивно відображені події, які відбувалися, слідчий сприйняв як достовірні та поклав їх в основу прийнятого рішення про закриття кримінального провадження.

Також слідчому слід надати оцінку факту необхідності утримання ОСОБА_10 , на якого уже були одягнуті кайданки, на землі у січні місяці з урахуванням тривалості такого утримання, яке, зі слів скаржника, мало місце протягом майже години.

Необхідно також витребувати з ІНФОРМАЦІЯ_1 та долучити до матеріалів кримінального провадження повний відеозапис з нагрудної бодікамери військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 , оскільки наданий фрагмент відеозапису відображає лише спричинення ОСОБА_10 удару ОСОБА_9 та не містить запису подальших подій, тоді як із відеореєстратора, який 20.01.2025 використовував інспектор ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_14 , з`ясовано, що після нанесення ОСОБА_10 удару правою рукою в ліву сторону обличчя ОСОБА_9 , останній наносить ОСОБА_10 не менше двох ударів у відповідь (один головою).

Здобуті у ході досудового розслідування докази слід дослідити та оцінити дії працівників поліції та військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 в контексті дотримання ними вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Статуту внутрішньої служби ЗСУ.

Покликання скаржника на те, що до матеріалів кримінального провадження не долучено матеріалів досудового розслідування, яке розслідувалося відносно ОСОБА_10 відхилюється, оскільки такі долучено, що підтверджується протоколом тимчасового доступу від 19.02.2025.

Також слідча суддя не вбачає порушень прав скаржника через невідображення у витягу з ЄРДР відомостей про ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , оскільки ніяких негативних наслідків у зв`язку із цим ні скаржник ОСОБА_3 , ні його дружина ОСОБА_11 не зазнали.

Під час розгляду вказаної скарги встановлено, що постанова слідчого не вмотивована належним чином, містить суперечності із встановленими у кримінальному провадженні обставинами.

У справі «ЯКОВІН ТА ІНШІ ПРОТИ УКРАЇНИ» від 16 листопада 2023 року Європейський суд зазначив, що стаття 3 Конвенції вимагає від органів державної влади не тільки проведення ефективного досудового розслідування стверджуваного жорстокого поводження, навіть якщо таке поводження було вчинено приватними особами, а і щоб національні суди за жодних обставин не допускали випадків, за яких завдані тілесні та моральні страждання залишатимуться безкарними. Європейський суд під час розгляду фактів справ заявників дійшов висновку, що органи державної влади, які були уповноважені порушити та розслідувати кримінальні справи, насправді не намагалися оперативно та ретельно розслідувати їх, встановити факти та за потреби притягнути до відповідальності винних осіб. Європейський суд вказав на суттєві недоліки досудового розслідування у справах заявників, в тому числі невжиття необхідних заходів для проведення ретельного розслідування справи.

Зважаючи на викладене, відсутні підстави вважати, що досудове розслідування проведено всебічно та повно, а тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження, на думку слідчого судді, є передчасним та таким, що зроблений без належного з`ясування всіх обставин справи.

Таким чином, прихожу до переконання, що постанова старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому ОСОБА_5 від 30.06.2025, відомості у якому внесено до ЄРДР 30.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) про ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому ОСОБА_5 від 30.06.2025 про закриття кримінального провадження № 0000111 від 30.01.2025, відомості у якому внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Слідча суддя