Номер провадження 11-сс/816/111/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 28.11.2025, якою обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Зарічного районного суду м. Суми звернувся слідчий відділу СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 з клопотанням, про застосування у кримінальному провадженні № 0000590 відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою без права внесення застави в межах строку досудового розслідування.

28.11.2025 ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми вказане клопотання слідчого задоволено та відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 24.01.2026 включно.

З таким рішенням слідчого судді не погодилася захисник ОСОБА_6 і подала апеляційну скаргу в якій просила ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 28.11.2025, скасувати та постановити нову ухвалу, якою просила відмовити в задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначала, що зазначені в клопотанні ризики не обґрунтовані, а ухвала слідчого судді не мотивована, в тому числі слідчим суддею не обґрунтовано того, що менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Апелянт просила врахувати, що всі докази вилучені при затриманні ОСОБА_8 , свідків у кримінальному провадженні немає, ОСОБА_8 має постійне місце проживання і міцні соціальні зв`язки - дружину, двох неповнолітніх дітей 2011 та 2014 року народження, до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 раніше не притягувався, має позитивну характеристику та брав участь в захисті держави.

За вказаних обставин сторона захисту вважала, що підстав для обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу немає.

Про дату, час і місце апеляційного розгляду справи учасники повідомлялись.

Водночас, до початку апеляційного розгляду від прокурора ОСОБА_10 надійшла заява з проханням проводи апеляційний розгляд матеріалів кримінального провадження без її участі. Ухвалу слідчого судді суду першої інстанції прокурор просила залишити без зміни, а вимоги апеляційної скарги захисника без задоволення.

За встановлених обставин, з метою дотримання розумних строків апеляційного суду та зважаючи на те, що інші учасники кримінального провадження в судове засідання з`явились, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд справи без участі прокурора, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України.

Тому, заслухавши доповідь судді, думки захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які апеляційну скаргу захисника підтримали, просили ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою просили відмовити в задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції, відповідно до ст. 177 КПК України, повно та об`єктивно досліджені усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також враховані інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі дані про особу підозрюваного, які, в сукупності, давали суду достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 цього Кодексу, у зв`язку з чим прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

У клопотанні прокурора про обрання запобіжного заходу, належним чином обґрунтована наявність заявлених ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував те, що йому повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 307 КК України, що є особливо тяжким злочином, обгрунтованість висунутої підозри, яка підтверджується представленими доказами достатніми для переконання на цьому етапі у правомірності попередньої кваліфікації інкримінованого правопорушення.

Також, слідчим суддею правильно встановлено, що стороною обвинувачення доведені ризики, що свідчать про можливість переховування підозрюваного від слідства та суду, можливість впливу на свідків, знищення, схову або спотворення речей і документів, які мають значення для кримінального провадження та можливість продовження злочинної діяльності.

Про вказане свідчить зокрема те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні дій, які він вчиняв протягом тривалого часу, отже, останньому можуть бути відомі певні відомості пов`язані з цією діяльністю, зокрема, місцезнаходження осіб причетних до цієї діяльності, а також можливі свідки у кримінальному провадженні, їх місцезнаходження, а також інші необхідні для слідства відомості, а також засоби, що використовувались під час вчинення кримінального правопорушення та на даний час ще не встановлені.

Також слідчим суддею звернуто увагу на те, що санкція статті, що на даний час інкримінується ОСОБА_8 передбачає покарання у виді позбавлення волі до 12 років, а тому така обставина у сукупності з іншими обставинами, про які йдеться в оголошеній підозрі, може свідчити про існування мотивів та підстав для переховування від органів досудового розслідування та суду.

Звернув увагу слідчий суддя і на дані про особу підозрюваного, який не має офіційного місця роботи та офіційного джерела прибутку, підозрюється у вчиненні умисного корисливого правопорушення, тому в даному випадку, існують і ризи продовження злочинної діяльності з метою заробітку грошових коштів для проживання.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбаченні п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому існують підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому, відомості щодо наявності у підозрюваного сім`ї, дітей на утриманні та постійного місця проживання, нагородження у минулому грамотою, про які зазначав захисник, як в суді першої інстанції так і в своїй апеляційній скарзі, на даний час не зменшують і не спростовують існування вказаних ризиків.

За таких обставин, зокрема враховуючи те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, то відповідно до п. 5 ч.4 ст.183 КПК України, виходячи з підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, зокрема наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також вагомість наявних доказів щодо обґрунтованості підозри тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведення його винуватості, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що в даному випадку відсутні підстави для визначення альтернативного запобіжного заходу, оскільки у разі внесення застави останній перебуватиме на волі, що у свою чергу лиш посилюватиме існуючі ризики.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 зазначала, що вказані в клопотанні ризики не обґрунтовані, а ухвала слідчого судді не мотивована, в тому числі слідчим суддею не обґрунтовано того, що менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, з чим колегія суддів за встановлених вище обставин погодитись не може, оскільки слідчим суддею в своєму рішенні вказано мотиви його прийняття, в тому числі і ті на які вказала сторона захисту.

Також, апелянт просила врахувати, що всі докази вилучені при затриманні ОСОБА_8 , свідків у кримінальному провадженні немає, ОСОБА_8 має постійне місце проживання і міцні соціальні зв`язки - дружину, двох неповнолітніх дітей 2011 та 2014 року народження, до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 раніше не притягувався, має позитивну характеристику та брав участь в захисті держави, однак перелічене захисником в даному конкретному випадку колегія суддів вважає не достатнім для обрання підозрюваному чи то більш м`якого запобіжного заходу чи то взагалі у відмові в його застосуванні, про що ставила питання захисник.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що досудове розслідування у ньому триває, а тому з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного існують підстави для обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також, в ході апеляційного розгляду справи захисник ОСОБА_7 зазначав про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри, про що наводив окремі доводи та про не надання підозрюваному права внести заставу.

У відповідь на вказане колегія суддів зауважує, що станом на момент постановлення слідчим суддею ухвали, з урахуванням наданих стороною обвинувачення доказів, підстави для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою існують.

Водночас, сторона захисту, у разі своєї незгоди з пред`явленою ОСОБА_8 підозрою, не позбавлена права звернутись до суду про її оскарження в окремому на те порядку.

Щодо не надання підозрюваному права внести заставу, то це право суд надає за власними висновками, з урахування встановлених конкретних обставин справи, що узгоджується з положеннями ст. 183 КПК України. В даному випадку таких підстав слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що на даний час, таке обмеження права ОСОБА_8 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає та вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 28.11.2025, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 24.01.2026 включно, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4