Справа № 442/8870/25
Провадження № 1-кп/442/509/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження в залі суду в м. Дрогобичі кримінальне провадження №0000205 від 11.11.2025 відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , депутатом та адвокатом не є, військовозобов?язаного, раніше неодноразово судимого востаннє вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

встановив:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження:

10 листопада 2025 року орієнтовно о 21 год. 30 хв., ОСОБА_2 , перебуваючи у кімнаті будинку АДРЕСА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп?яніння, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, вступив у словесну суперечку з ОСОБА_3 , в ході якої вирішив умисно заподіяти їй тілесні ушкодження. Реалізовуючи свій протиправний умисел ОСОБА_2 . усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров?ю іншій особі, під час словесного конфлікту перебуваючи навпроти ОСОБА_3 умисно наніс їй близько десяти ударів кулаками обох рук в ділянку її обличчя, а саме: в щелепу справа, в ділянку обох очниць, в праву лобно-скроневу ділянку, в чоло справа, в ділянку правої вушної мушлі, у підборіддя справа, у нижню губу справа, у праву надбрівну ділянку, у ділянку носа, у чоло зліва, після чого правою рукою стиснув її праву китицю, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді травматичного зламу коронкової частини першого зуба на верхній щелепі справа, синців в ділянках обох очниць, в правій лобно-скроневій ділянці, на чолі справа, в ділянці правої вушної мушлі, на підборідді справа, на слизовій оболонці нижньої губи справа, поверхневої забійної рани в правій надбрівній ділянці, саден на лівому крилі носа, на чолі зліва, в ділянці правої китиці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_2 , та за підписом захисника ОСОБА_6 подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Потерпіла ОСОБА_3 подав заяву, згідно якої згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, а також ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо

вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, на обліку у лікарів психіатра та нарколога ОСОБА_2 не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України не встановлено.

Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням всіх вищенаведених обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією ч.2 ст.125 КК України, покарання у виді громадських робіту межах, установлених санкцією даної норми, яке в даному випадку є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігатиме вчиненню обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

На підставі ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази відсутні.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжний захід не обирався та підстав для його обрання на даній стадії суд не вбачає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді 220 (двохсот двадцяти) годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати до цього вироку невідбуту частину покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.10.2025 та призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1