Справа №454/4562/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" грудня 2025 р. місто Сокаль

Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши в м.Сокалі в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000146 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, освіти середньої спеціальної, раніше не судимого, військовослужбовця

у вчиненні кримінальнго правопорушення (проступку), передбаченого ч.3 ст.389 Кримінального кодексу України,

безпосередньо після вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів, ухвалив вирок про наступне:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 будучи засудженим Сокальським районним судом Львівської області за ст. 390-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, з покладенням наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вищевказаний вирок набрав законної сили 16.07.2025, однак ОСОБА_3 , будучи ознайомленим із даним вироком та обов`язками покладеними на нього вироком суду, попередженим про правові наслідки, які наступають за невиконання покладених на нього обов`язків, за порушення громадського порядку та вчинення нового злочину, діючи умисно, не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації 15.09.2025, 20.10.2025 та 17.11.2025.

ОСОБА_3 усвідомлюючи необхідність відбування покарання, призначеного вироком суду та маючи реальну можливість його відбути, реалізовуючи свій протиправний умисел, в порушення вимог ч. З ст. 49-3 КВК України, діючи всупереч інтересам правосуддя, в частині забезпечення виконання покарання, ігноруючи офіційні письмові попередження про його кримінальну відповідальність за ухилення від відбування призначеного йому вироком суду покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, незважаючи на проведену профілактичну бесіду щодо обов`язків засуджених, порушуючи покладені обов`язки, умисно ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, а саме не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Позиція обвинуваченого

Обвинувачений ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 подав заяву, в якій беззаперечно визнав свою винуватість в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному проступку, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні та ознайомлений з обмеженнями його права на апеляційне оскарження.

Оцінка суду

Відповідно до положень ч.2 ст.381 ч.2, 3 ст.382 КПК Уркаїни, суд не досліджує докази на підтвердження встановлених обставин. Суд зазначає встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи зазначене в заяві визнання винуватості обвинуваченою та усвідомлення того, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, співставивши таке визнання із встанволеними органом досудового розслідування обставинами, приймаючи до уваги те, що ці обставини ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.3 ст.389 КК України, оскільки він ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вина обвинуваченого у вчиненому доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до статті 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують його покарання відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймає до уваги, що санкція ч.3 ст.389 КК України не передбачає альтернативну міру покарання.

Також, суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує:

ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із статтею 12 КК України є кримінальним проступком;

наслідки та обставини вчиненого проступку (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

особу винного, його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

наявність постійного місця проживання, позитивної характеристики за таким;

відсутність обставин, які обтяжують покарання;

те, що він раніше судимий.

У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань суд не знаходить.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

За таких підстав, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 3 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. ст. 71, 72КК України до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Сокальського районного суду Львівської області від 16.06.2025 у виді пробаційного нагляду та остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у виді 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців обмеження волі.

Строк відбуття покарання у виді обмеження волі ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення цього тридцятиденного строку апеляційного оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

У разі надходження апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Решті учасників судового провадження роз`яснити їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий:ОСОБА_1