Справа №333/482/26
Провадження №1-кс/333/511/26
УХВАЛА

Іменем України

23 січня 2026 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого у кримінальному провадженні слідчого СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженню №0000337 від 25.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий у кримінальному провадженні слідчий СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000337 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 25.12.2025 року до чергової частини Василівського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області надійшло звернення з ДКП НПУ № 461875 за зверненням ОСОБА_5 про те, що в період часу з 11-47 годин до 12-44 годин 25.12.2025 року, невстановлена особа, використовуючи меседжер WhatsApp з номером НОМЕР_1 , зловживаючи довірою ОСОБА_5 , отримала доступ до банківського рахунку АТ Універсалбанк № НОМЕР_2 та шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, шахрайським шляхом, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 на загальну суму 185197 гривень, чим спричинила потерпілій майнову шкоду на зазначену суму. Згідно з випискою руху грошових коштів потерпілої ОСОБА_5 по розрахунковому ранку АТ «Універсалбанк», встановлено, що 25.12.2025 року о 13-39 год. здійснено розрахунок в магазині Алло у сумі 63999 грн та 25.12.2025 року о 13-44 год. розрахунок у сумі 22399 грн. Також встановлено, що інші грошові кошти потерпілої ОСОБА_5 були перераховані на інші банківські рахунки. В ході оперативно-розшукових дій встановлено, що мобільний телефон марки Apple iPhone 17 Pro, об`ємом пам`яті 256 GB «Deep Blue» має ІМЕІ: НОМЕР_3 , придбаний в магазині «Алло» №1873, розташованому за адресою: м.Запоріжжя, вул.Запорізька, 1Б, в ТРК «CITY MALL», за який розрахувалися за допомогою платіжної системи «Apple Pay» грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 , наразі знаходиться в користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 14.01.2025 року за участю свідка ОСОБА_6 було проведено огляд мобільного телефону. Під час огляду предмета, вказаний мобільний телефон був вилучений та поміщено до спецпакету PSP1409075. Таким чином, є достатні підстави вважати, що майно, а саме мобільний телефон марки Apple iPhone 17 Pro, об`ємом пам`яті 256 GB «Deep Blue» ІМЕІ: НОМЕР_3 , який було вилучено 14.01.2025 року під час проведення огляду у свідка ОСОБА_6 , має значення для досудового розслідування та є речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні так як вказане майно, було придбане за кошти потерпілої ОСОБА_5 14.01.2025 року слідчим винесена постанова про визнання речовим доказом вказаного мобільного телефону.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просить в клопотанні винести ухвалу про накладення арешту на зазначений вище мобільний телефон, вилучений під час огляду, оскільки він має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У судове засіданні слідчий не з`явився, був повідомлений судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду клопотання, надав заяву, в якій просив клопотання розглянути без його участі.

Власник (користувач) майна у судове засіданні не з`явився, був повідомлений судом своєчасно і належним чином про час і місце розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 25.12.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (кримінальне провадження №0000337). До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження і долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ст.170 КПК України, для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно.

Крім того, з огляду на зміст клопотання слідчого вилучений під час огляду предмет мобільний телефон є в розумінні ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами, правовий режим зберігання яких регламентується ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності і співрозмірності, слідчий суддя дійшов переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-175 КПК України,слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні слідчого СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженню №0000337 від 25.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду предмету за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 13, у приміщенні кабінету №4 Центру протидії шахрайствам, а саме на:

- мобільний телефон марки Apple iPhone 17 Pro, об`ємом пам`яті 256 GB «Deep Blue» ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 .

Заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та будь-яким іншим особам розпоряджатися зазначеним майном до прийняття рішення про скасування арешту.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту проголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1