Справа № 461/7132/25
Провадження № 1-кп/461/613/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2025 м.Львів

колегія суддів Галицького районного суду міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 12.07.2024про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Мелітополь Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 111 КК України -

В С Т А Н О В И ЛА:

ОСОБА_7 , перебуваючи на тимчасово окупованій території України, а саме у м. Мелітополь Запорізької області, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09.07.2024, намагаючись сприяти представникам влади та збройним формуванням рф у вчиненні протиправних дій проти України, діючи умисно, з мотивів поширення на Україну впливу рф та перешкоджання Євроінтеграційному курсу розвитку України, встановлення контролю російської федерації над політичними та економічними процесами в Україні, розпочав особисто схиляти шляхом умовлянь та іншим чином до вчинення державної зради громадянина України, який знаходився на підконтрольній території України, а саме у м. Стрий Львівської області.

На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_7 09.07.2024, використовуючи акаунт під назвою « ОСОБА_7 » в інтернет-месенджері «Discord», запропонував громадянину України ОСОБА_9 допомогу у виїзді через республіку Білорусь з території України до рф, оформлення громадянства рф, забезпечення його житлом, а також працевлаштування за виконані т. зв. «завдання», надані невстановленим співробітником спецслужб рф, зосереджені на місцезнаходження залізничних вузлів та залізничного транспорту, переміщення військової техніки та боєприпасів по вказаних залізничних коліях, співробітників таких вузлових станцій, а також документації про об`єкти критичної інфраструктури, котрі розташовані на підконтрольній території України.

Так, 09.07.2024, приблизно о 17 год., ОСОБА_7 , використовуючи обліковий запис під назвою « ОСОБА_7 )» під час аудіодзвінка з ОСОБА_9 , який використовував обліковий запис « ОСОБА_10 », за допомогою інтернет-месенджера «Discord», запропонував надати останньому його контакти невстановленій досудовим розслідуванням особі з числа держструктур рф, через яку в подальшому до ОСОБА_9 вийде на контакт співробітник фсб рф. При досягненні домовленості ОСОБА_7 зазначив, що ОСОБА_9 зобов`язується виконувати т. зв. «завдання» вищевказаного співробітника фсб рф, спрямовані на отримання інформації, пов`язаної із місцерозташуванням залізничних вузлів, а також місцезнаходження військової техніки та переміщення її з Європи на територію України.

01.08.2024, приблизно о 16 год., ОСОБА_9 , використовуючи обліковий запис під назвою «ОСОБА_9» під час спілкування з акаунтом « ОСОБА_7 )», що належить ОСОБА_7 , за допомогою інтернет-месенджера «Discord», отримав від останнього інформацію щодо пошуку даних, які цікавлять представників спецслужб рф (місцезнаходження підстанцій, залізничних вузлів, скупчення військової техніки), за отримання якої представники спецслужб РФ беруть на себе зобов`язання зробити «зелений коридор» через республіку Білорусь ОСОБА_9 , забезпечити його житлом у м. Мелітополь Запорізької області та надати допомогу в працевлаштуванні та оформленні громадянства РФ.

Упродовж 09.08.2024, приблизно о 09 год., 20.08.2024, приблизно о 17 год., 24.08.2024, приблизно о 13 год., 28.08.2024, приблизно о 12 год., ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на підбурювання ОСОБА_9 до протиправної діяльності, спрямованої на шкоду національній безпеці України, використовуючи обліковий запис під назвою « ОСОБА_7 )» в інтернет-месенджері «Discord», продовжив вчиняти активні дії, спрямовані на підбурювання ОСОБА_9 шляхом умовлянь та іншим чином до збору інформації з окреслених питань.

За результатами злочинних дій ОСОБА_7 , спрямованих на підбурювання ОСОБА_9 до надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, 27.08.2024 ОСОБА_9 в інтернет-месенджері «Telegram» (попередньо ОСОБА_7 зазначав ОСОБА_9 , що спілкування з представником спецслужб рф відбуватиметься саме за допомогою вказаного месенджера) надійшло текстове повідомлення від користувача « ОСОБА_11 » наступного змісту: «Добрый вечер, привет от ОСОБА_7 с Мелитополя . Когда удобнее набрать?».

Після вказаних дій ОСОБА_7 , 28.08.2024, приблизно о 18 год. та 03.09.2024, приблизно о 19 год., до ОСОБА_9 в інтернет-месенджері «Telegram» надходили текстові повідомлення від користувача « ОСОБА_11 » (невстановленого досудовим розслідуванням співробітника спецслужб рф), у яких останнім надано т. зв. «завдання» щодо отримання інформації про професійні обов`язки ОСОБА_9 , характеристики залізничного транспорту (пасажирський чи вантажний), який переміщується залізничною колією в зоні його відповідальності, періодичності переміщення військової техніки (танки, броньована техніка), зокрема у напрямку з Європи, інформації стосовно службових документів, доступ до яких має останній, відомостей про співробітників залізничної станції, а також наявність та розміщення релейних шаф (щитків). Окрім цього, користувач «ОСОБА_11» з`ясовував інформацію щодо співробітників ІНФОРМАЦІЯ_4, їхніх родичів, які проходять військову службу в Збройних Силах України, тривалість відновлювальних робіт у випадку виходу з ладу пристроїв на залізничній станції, а також пропонував позначити на карті або сфотографувати місцезнаходження релейних шаф.

У свою чергу, ОСОБА_9 , оцінивши негативні наслідки, які можуть бути завдані його діями на шкоду інтересам України, усвідомлюючи можливість реального виконання наданого представником іноземної держави завдання та у такий спосіб доведення особливо тяжкого злочину до кінця, на виконання злочинного завдання, отриманого від невстановленого досудовим розслідуванням співробітника спецслужб рф, жодних дій, спрямованих на надання інформації, запитуваної користувачем « ОСОБА_11 » в інтернет-месенджері «Telegram», не вчинив.

Таким чином, дії ОСОБА_7 кваліфіковані як підбурювання громадянина України до вчинення державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та економічній безпеці України, а саме надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08.08.2025 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000198 від 12.07.2024 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.27, ч.2 ст. 111 КК України.

Відповідно до ст.297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (inabsentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави. Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Відповідно до ч.3 ст.323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (inabsentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Згідно з вищезазначеним, виклик ОСОБА_7 в судові засідання здійснювався шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур`єр».

Ухвалою колегії суддів Галицького районного суду м. Львова від 21.10.2025 вирішено здійснювати спеціальне судове провадження у кримінальному провадженні №0000198 від 12.07.2024 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 111 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (inabsentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст. 323 КПК України) суд зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Винуватість ОСОБА_7 у визначеному судом у цьому вироку обсязі повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000198 від 12.07.2024.

повідомленням начальника Стрийського РВ ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_13 про виявлення кримінального правопорушення (в порядку ст.214 КПК України) від 12.07.2024 за № 62/51-1156нт, первинної заяви ОСОБА_9 від 11.07.2024 та рапорту старшого оперуповноваженого Стрийського РВ ІНФОРМАЦІЯ_5 від 12.07.2024 №62/51-1155нт, з яких вбачається схиляння громадянина України до вчинення державної зради на шкоду інтересам України в умовах воєнного стану. Зокрема, виявлені ознаки підбурювання ОСОБА_7 , на виконання завдань фсб рф, ОСОБА_9 до збору та передачі інформації воєнного характеру. На підставі вказаного, 12.07.2024 зареєстровано кримінальне провадження №0000198 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч. 2 ст. 111 КК України.

даними, які містяться у інформації про особу ОСОБА_7 , які надані Державною міграційною службою України, відповідно до яких останній народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 . Окрім того, у даній інформації міститься фотокартка ОСОБА_7 ;

даними, які містяться в протоколі огляду речей та документів від 12.07.2024 за №62/51-1179, в ході якого старшим оперуповноваженим Стрийського РВ ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_14 , з метою виявлення інформації було проведено огляд мобільного телефону «Redmi 13c», чорного кольору, із сім-карткою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 , який він добровільно надав для проведення огляду. Під час огляду виявлено, що на робочій панелі відображено календар 2024 та застосунок (месенджер) «Discord». У вказаному месенджері знайдено велику кількість приватних сторінок користувачів, серед яких акаунт з ім`ям « ОСОБА_7 ». Перегляд цього акаунту показав інформацію щодо особи, яка ним володіє «ОСОБА_7». Також у списку контактів телефону ОСОБА_9 є запис « ОСОБА_16 » з номером « НОМЕР_4 ». Подальший огляд приватного чату між ОСОБА_9 (ім`я в месенджері «Discord» - « ОСОБА_10 ») та ОСОБА_7 (ім`я в месенджері «Discord» - « ОСОБА_7 ») показав наявність діалогу про підбурювання ОСОБА_7 , на виконання завдань фсб рф, ОСОБА_9 до збору та передачі інформації воєнного характеру.

даними протоколу про результати контролю за вчинення злочину від 02.08.2024 за №62/51-641т, в межах цієї негласної слідчої (розшукової) дії було залучено до конфіденційного співробітництва ОСОБА_9 , який за попередньою домовленість зі слідством здійснив аудіодзвінок через месенджер «Discord» до ОСОБА_7 . У ході розмови, яка проводилася в умовах, максимально наближених до реальних, ОСОБА_9 підтвердив наперед узгоджену згоду на пропозицію ОСОБА_7 щодо збору та передачі спецслужбам рф інформації воєнного характеру. У відповідь ОСОБА_7 повідомив про власний досвід співпраці з представниками спецслужб рф, зокрема про передачу інформації щодо розташування військовослужбовців ЗСУ в його котеджі, який знаходиться на підконтрольній території України в Оріхівському районі Запорізької області, що за його словами, завершилось нанесенням ракетного удару. ОСОБА_7 також повідомив, що за надання ОСОБА_9 військової та інфраструктурної інформації, співробітники спецслужб рф зобов`язуються зробити йому зелений коридор через Білорусь, забезпечити його житлом в м.Мелітополь, нададуть допомогу з працевлаштуванням та оформленні паспорта громадянина рф.

даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо - , відеоконтроль особи від 16.09.2024 за №62/51-782т, отриманні під час прихованої фіксації дані свідчать про активне схиляння ОСОБА_7 до передачі інформації воєнного характеру в інтересах спецслужб рф.

даними протоколу огляду речей та документів від 10.10.2024 за №62/51-1622, в ході якого старшим оперуповноваженим Стрийського РВ ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_14 , з метою виявлення інформації проведено огляд мобільного телефону марки «Redmi 13c», чорного кольору, із сім-карткою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_17 , під час якого встановлено, що на робочій панелі міститься застосунок «Галерея», у якому зберігається значна кількість скріншотів приватного листування в месенджері «Discord» між ОСОБА_9 (акаунт під назвою «ОСОБА_9») та ОСОБА_7 (акаунт під назвою « ОСОБА_7 »). Крім того, також наявні скріншоти листування в месенджері «Telegram» від невстановленого представника спецслужб рф, який використовував акаунт під назвою « ОСОБА_11 ». Виявлені матеріали містять зафіксовану інформацію, що свідчить про можливе коригування ОСОБА_7 своєї діяльності, видалення доказових повідомлень, а також про можливі контакти з особами, які можуть бути пов`язані з спецслужбами рф.

даними протоколу про проведення пред`явлення для впізнання за фотознімками від 08.10.2024, відповідно до якого ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_7 на фотознімку №3, як особу, який виходив з ним на відеозв`язок, використовуючи приватний акаунт під назвою « ОСОБА_7 » в месенджері «Discord».

даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо -, відеоконтроль особи від 16.09.2024 за №62/51-783т, відповідно до якого отримані дані свідчать про обізнаність ОСОБА_7 у процедурах взаємодії із спецслужбами рф, інформування ОСОБА_9 про механізми встановлення контакту та фактичне підбурювання до протиправної діяльності.

даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо -, відеоконтроль особи від 16.09.2024 за №62/51-784т, відповідно до якого отримані дані свідчать про активне сприяння ОСОБА_7 встановленню контакту ОСОБА_9 з представниками спецслужб рф, фактичне стимулювання до подальшої співпраці шляхом обіцянок матеріальної вигоди.

даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо -, відеоконтроль особи від 16.09.2024 за №62/51-785т, відповідно до отриманої інформації, така підтверджує встановлення первинного контакту між представником спецслужб рф та ОСОБА_9 , спрямованого на вивчення його можливостей щодо передачі інформації воєнного характеру та формування подальшої схеми співпраці.

даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо -, відеоконтроль особи від 16.09.2024 за №62/51-786т, які свідчать про спроби представника спецслужб рф на ім`я « ОСОБА_18 » з`ясувати можливості ОСОБА_9 щодо отримання критично важливої інформації, про роботу залізничної інфраструктури та персоналу, що вказує на потенційні наміри підривної діяльності.

даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 16.09.2024 за №62/51-790т, відповідно до яких за номером мобільного телефону НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_9 встановлено, що в період з 30.07.2024 по 02.09.2024, в приватному чаті месенджер «Discord» відбувались аудіодзвінки та переписка між акаунтами під назвою «ОСОБА_9» (належить ОСОБА_9 ) та « ОСОБА_7 » (належить ОСОБА_7 ).

даними, які містяться у листі начальника Стрийського РВ ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_13 №62/51-3 від 03.02.2025, у якому надано інформацію про те, що ОСОБА_9 відповідно до Наказу №45/ОС від 02.08.2004 прийнятий на роботу в ШЧ-4 (ВСП «Стрийська дистанція сигналізації і зв`язку» РФ «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на посаду електромеханіка СЦБ). Крім цього, надано інформацію про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовує номер мобільного телефону НОМЕР_5 , який у нього прикріплений до застосунку «Privat24» АТ КБ «Приватбанк». Також, відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_7 на праві спільної часткової власності володіє частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та на праві приватної власності 2/3 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

даними, які містяться у листі начальника Стрийського РВ ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_13 №62/51-30 від 12.05.2025, у якому надано інформацію стосовно осіб, які можуть бути причетними до протиправної діяльності.

даними вимоги УІТ відносно ОСОБА_7 , з якої вбачається, що останній до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, колегія суддів вважає, що всі зазначені докази є належними, допустимими, достовірними та такими, що вони узгоджуються між собою.

Досліджені в судовому засіданні докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч. 2 ст. 111 КК України.

У колегії суддів відсутні підстави для сумніву у допустимості цих доказів, які зібрані в порядку, що передбачений КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч. 2 ст. 111 КК України, доведена повністю.

Статтею 17 Закону України від 23.03.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав про те, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Колегією суддів також враховано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в ході провадження у справі докази, колегія суддів вважає, що усі вищезазначені докази узгоджуються між собою, є належними, допустимими та достовірними.

Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Політичне та військове керівництво російської федерації, діючи всупереч вимогам міжнародних договорів, спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та збройний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації на територію України.

24.02.2022, приблизно о 05 годині, президент російської федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

24.02.2022, на виконання зазначеного вище наказу, військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в тимчасово окупованій Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили військову окупацію частини території України, у тому числі і м.Мелітополь Запорізької області, яке захоплено 25.02.2022.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по даний час.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» в редакції від 27.12.2024, Мелітопольська територіальна громада Мелітопольського району Запорізької області з 25.02.2022 внесена до вказаного переліку як територія України, яка тимчасово окупована російською федерацією.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Крім того, відповідно до п. 6 ст.1-1 Закону, окупаційна адміністрація російської федерації - це сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованій території України, у тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Положеннями цього ж Закону (п. 7 ст.1-1) закріплено визначення тимчасово окупованої російською федерацією території України як частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Після окупації м. Мелітополь Запорізької області, представниками збройних формувань російської федерації фактично узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території міста шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади міста, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Крім того, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про критичну інфраструктуру» об`єкти критичної інфраструктури це об`єкти інфраструктури, системи, їх частини та їх сукупність, які є важливими для економіки, національної безпеки та оборони, порушення функціонування яких може завдати шкоди життєво важливим національним інтересам.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 8 Закону України «Про критичну інфраструктуру» віднесення об`єктів до критичної інфраструктури здійснюється за сукупністю критеріїв, що визначають їх соціальну, політичну, економічну, екологічну значущість для забезпечення оборони країни, безпеки громадян, суспільства, держави і правопорядку, зокрема для реалізації життєво важливих функцій та надання життєво важливих послуг, свідчать про існування загроз для них, можливість виникнення кризових ситуацій через несанкціоноване втручання в їх функціонування, припинення функціонування, людський фактор чи природні лиха, тривалість робіт для усунення таких наслідків до повного відновлення штатного режиму.

До таких критеріїв належать: виконання функцій із забезпечення життєво важливих національних інтересів; існування викликів і загроз, що можуть виникати щодо об`єктів критичної інфраструктури; ймовірність завдання значної шкоди нормальним умовам життєдіяльності населення; уразливість таких об`єктів, тяжкість можливих негативних наслідків, внаслідок чого буде заподіяна значна шкода здоров`ю населення (визначається кількістю постраждалих, загиблих та осіб, які отримали значні травми, а також чисельністю евакуйованого населення); соціальній сфері (руйнація систем соціального захисту населення і надання соціальних послуг, втрата спроможності держави задовольнити критичні потреби суспільства); державному суверенітету (зниження обороноздатності, дискредитація іміджу країни, дестабілізація системи державного управління та унеможливлення виконання державою своїх функцій); економіці (вплив на внутрішній валовий продукт, розмір економічних втрат, як прямих, так і непрямих); природним ресурсам загальнодержавного та місцевого значення; масштабність негативних наслідків для держави, які впливають на діяльність стратегічно важливих об`єктів для кількох секторів життєзабезпечення чи призводять до втрати унікальних національно значущих активів, систем і ресурсів, матимуть тривалі наслідки для держави і позначаться на діяльності ряду інших секторів; тривалість ліквідації таких наслідків та дія подальшого негативного впливу на інші сектори держави; вплив на функціонування суміжних секторів критичної інфраструктури.

Відповідно до п. 9 Переліку секторів критичної інфраструктури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 1109 «Деякі питання об`єктів критичної інфраструктури» залізничний транспорт належить до об`єктів критичної інфраструктури.

Однак, всупереч вищенаведених вимог нормативно-правових актів, у громадянина України ОСОБА_7 , який діяв на виконання злочинних наказів та вказівок невстановлених досудовим розслідуванням осіб з числа представників спецслужб рф, виник злочинний умисел, спрямований на залучення ряду осіб з числа громадян України до співробітництва, з метою збору та подальшої передачі представникам спецслужб рф відомостей про інформацію щодо об`єктів критичної інфраструктури.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачена особа є винною у його вчиненні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих суду доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати усі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за інкримінованим обвинуваченням.

Крім того, у п. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Колегія суддів при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Оцінюючи вищеописані зібрані по справі, досліджені та перевірені в судовому засіданні докази, колегія суддів визнає їх такими, що знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з інкримінованим правопорушенням, які не спростовані в ході судового розгляду, передбачені як джерела доказування чинним законодавством та зібрані у відповідності з процесуальними нормами.

Зважаючи на вищенаведені доводи та мотиви, колегія суддів дійшла висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом.

Колегія суддів вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 своїми діями вчинив підбурювання громадянина України до вчинення державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та економічній безпеці України, а саме надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 111 КК України.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення, в тому числі на надання ними доказів на підтвердження і спростування висунутого обвинувачення, колегія суддів керується принципами реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Колегією суддів під час провадження у справі вживалися усі можливі належні заходи для виклику обвинуваченого ОСОБА_7 до суду та повідомлення про порядок, дату і час розгляду справи, в тому числі для забезпечення права на захист, зокрема шляхом оприлюднення судових викликів в газеті «Урядовий кур`єр».

Призначаючи покарання обвинуваченому, колегія суддів враховує положення ст. 65 КК України, відповідно до яких, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, згідно зі статтями 50, 65 КК України, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Отже, колегія суддів виходить з того, що положення Кримінального кодексу України наділяють її правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з огляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд також бере до уваги характер та тяжкість вчиненого ним злочину, форму вини, спосіб вчинення злочину, стадію злочину, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також рівень його суспільної небезпеки.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Визначаючи вид та розмір покарання, суд також, виходить з того, що каральна функція, тобто акт покарання від імені держави як засіб запобігання нових правопорушень, що є уособленням негативної реакції держави на скоєне правопорушення, не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства.

Отже, покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки особи. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги вказані доводи, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей, за якими кваліфіковано його дії із застосуванням додаткових покарань, визначених санкціями відповідних статей Кримінального кодексу України.

При призначенні покарання обвинуваченому, колегія суддів застосовує судову дискрецію (судовий розсуд), тобто поняття яке у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, дані, які характеризують ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Враховуючи, що за ч.4 ст.27, ч.2 ст.111 КК України ОСОБА_7 вчинив злочин проти основ національної безпеки України, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність застосування відносно обвинуваченого конфіскації всього майна, належного йому на праві власності.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів, відповідатиме загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. 12, 50, 65, 67, 111 КК України, ст. 100, 107, 328, 368, 370, 374, 376, 392-393 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И ЛА :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч.2 ст.111 КК України, та призначити покарання у виді 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту звернення вироку до виконання, після набрання даним вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2