Справа № 203/7051/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000059, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 липня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не маючого зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.06.2025 близько 22 год. 07 хв. ОСОБА_3 прибув на потязі №734 сполученням «Київ-Дніпро» до залізничної станції «Дніпро-Головний». Вийшовши з вагону №9 вказаного потягу, близько 22:09 годин, ОСОБА_3 перебував на платформі №3 залізничного вокзалу, де у цей час знаходились потерпіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У цей час, між ОСОБА_3 та потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 перебуваючи на платформі №3 залізничної станції «Дніпро-Головний», що за адресою: м. Дніпро, пл.Вокзальна,11, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, знаходячись в безпосередній близькості до потерпілої ОСОБА_4 , стоячи навпроти потерпілої, застосував до потерпілої балончик сльозогінної дії, шляхом розпилення його вмісту в обличчя. Після чого ОСОБА_3 зробив крок до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 та стоячи навпроти неповнолітнього потерпілого, застосував балончик сльозогінної дії, шляхом розпилення його вмісту в обличчя ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_3 умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: хімічного опіку рогівок та слизових обох очей, що спричинені від місцевої дії їдкої речовини. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, а також, ОСОБА_3 умисно заподіяв неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 тілесні у вигляді: хімічного опіку обличчя, рогівки обох очей 1-2 ступеню, що спричинені від місцевої дії їдкої речовини. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме, умисне легке тілесне ушкодження.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, де зазначено, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, про що мається відповідна заява, а тому, відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання провини в пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, за його відсутності.

Також, матеріали кримінального провадження містять заяви від потерпілої ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 , яка складена в присутності його законного представника ОСОБА_7 , де останні вказали, що ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, за їх відсутності.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист ОСОБА_3 було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви ОСОБА_3 у суду не викликала, у зв`язку з чим, перешкод для здійснення розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні судом не встановлено.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, згідно ст.ст. 381, 382 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходить із загальних засад призначення покарання, та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про його особу, який раніше не судимий, має на утримані малолітню дитину, за місцем проживання характеризується з позитивного боку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття та відсутність обставин, які його обтяжують.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його дії.

Саме таке покарання, на переконання суду, є достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирався.

Речовий доказ - відеозапис камери відеоспостереження залізничного вокзалу, з назвою «Видео с718е602.mр4», який записано на оптичний носій диск CD-R, який було поміщено до паперового конверту та опечатано, зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000059.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням положень ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1