Справа № 296/4277/24
У Х В А Л А

Іменем України

07 січня 2026 рокум .Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зміну обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 запобіжних заходів у вигляді застави на особисте зобов`язання у кримінальному провадженні №0000242 від 10.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 201-1, ч.3 ст.209, ч.3 ст. 28, ч.4 ст.246, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 358, ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню кримінальне провадження №0000242 від 10.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 201-1, ч.3 ст.209, ч.3 ст. 28, ч.4 ст.246, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 358, ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 358 КК України.

В підготовчому судовому засіданні, захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, в обґрунтування свого клопотання сторона захисту зазначає, що обвинувачений виконує усі обов`язки покладені на нього судом, продемонстрував належну процесуальну поведінку, має міцні соціальні зв`язки, зазначає, що відповідно до матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_9 дію обов`язків при застосованому запобіжному заході у вигляді застави продовжено не було. Отже зі спливом строку покладених обов`язків на обвинуваченого застава має бути повернута заставодавцю і вона не є безстроковою.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 своє клопотання підтримав просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання свого захисника.

Крім того, в підготовчому судовому засідання, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 звернулась до суду з усним клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді застави на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання свого захисника , просив задовольнити.

Інші учасники даного кримінального провадження підтримали клопотання сторони захисту.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому заперечив щодо задоволення клопотання сторони захисту вказав, що саме та обставина, що запобіжні заходи у вигляді застави продовжують діяти, дозволяє належним чином забезпечувати процесуальну поведінку обвинувачених.

Згідно з вимогами ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в цьому випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Отже, твердження сторони захисту, що запобіжний захід - застава припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу, на який його було обрано, і тому заставу слід повернути, суперечить положенням кримінального процесуального Закону.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання сторони захисту не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Продовження, зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження можуть змінюватись підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути продовжений, скасований або замінений на інший - більш або менш суворий. При цьому підставами зміни запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме - змінилась кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення, однак існування таких обставин повинно бути обґрунтовано належними доказами.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме або вже здійснив відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд вважає, що застосовані до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 запобіжні заходи та визначена сума застави є такими, що достатньою мірою гарантують виконання покладених на них процесуальних обов`язків та забезпечують їхню належну поведінку у кримінальному провадженні.

Разом з тим, суд наголошує, що у випадку застосування до підозрюваного/обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до приписів ст. 182 КПК України, внесення застави заставодавцем є його правом, як у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді застави як основного запобіжного заходу, так і у випадку, коли заставу визначено в якості альтернативного запобіжного заходу до тримання під вартою. Таким чином, внесення заставодавцем грошових коштів в якості застави за підозрюваного/обвинуваченого є актом добровільної волі такої особи (фізичною або юридичної). Особа не може бути визнана заставодавцем усупереч її бажанню.

При цьому, відповідний статус заставодавця не вичерпується лише фактом внесення визначеної грошової суми, оскільки погоджуючись внести заставу, особа автоматично погоджується мати відповідні обов`язки як заставодавця протягом дії цього запобіжного заходу. Разом з цим, така особа несе і ризик втрати внесених нею коштів у випадку невиконання підозрюваним/обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

З огляду на вищезазначене у заставодавця відсутні підстави очікувати, що грошові кошти, внесені ним у якості застави за підозрюваного/обвинуваченого, будуть йому обов`язково повернуті у найкоротший строк за його бажанням до припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави. Законодавцем не зроблено винятків повернення заставодавцю застави.

Натомість той факт, що під час досудового розслідування та на час перебування даного кримінального провадження в суді обвинувачені демонструють бездоганну процесуальну поведінку, свідчить лише про те, що застосовані до них запобіжні заходи та визначена сума застави є такими, що достатньою мірою гарантують виконання покладених на них процесуальних обов`язків та забезпечують їхню належну поведінку у кримінальному провадженні.

Суд при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, на виконання вимог ст.178 КПК України, приймає до уваги дані про особи обвинувачених, враховує суспільну небезпеку правопорушень, в яких обвинувачуються ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , що відповідно до ст.12 КК України один з інкримінованих злочинів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 відноситься до категорії особливо тяжких, з метою забезпечення виконання обвинувачених, покладених на них процесуальних обов`язків, запобігання будь-яким спробам переховуватись від суду та забезпечення можливості виконання судових рішень.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що судовий розгляд даного кримінального провадження не закінчено, дія запобіжного заходу у виді застави не припинилась, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення застави та відмову у задоволенні заявлених клопотань.

Керуючись ст.ст. 315, 178, 182 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотань адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зміну запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у виді застави на особисте зобов`язання відмовити за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1