Справа № 635/4579/25
Провадження № 1-кп/635/498/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.5 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.5 ст. 185 КК України.

14.01.2026 року до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт за місцем мешкання із забороною залишати житло в період часу з 22-00 год. до 06-00 год. В обґрунтування клопотання посилається на те, що сторона обвинувачення некоректно кваліфікувала дії обвинуваченого за ч. 5 ст. 185 КК України (крадіжка вчинена в особливо великих розмірах), стверджуючи що ОСОБА_5 таємно викрав 2150 Євро та 25000 доларів США, оскільки сума у 20000 доларів США, зазначена стороною обвинувачення в обвинувальному акті, є непідтвердженою та вигаданою самим потерпілим. Кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 5 ст. 185 КК України є безпідставною, а кримінальне правопорушення підлягає перекваліфікації на ч. 4 ст. 185 КК України як крадіжка у великих, а не особливо великих розмірах. Наведені прокурором ризики також є виключно припущенням сторони обвинувачення, яке не підтверджується жодними належними доказами. У разі встановлення більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з обмеженням волі, ОСОБА_5 буде мати змогу на працевлаштування. На підставі наданих матеріалів стороною обвинувачення, оцінюючи всі встановлені обставини вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня з покладенням на обвинуваченого передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду. При цьому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, що дорівнює 757000 гривень, є надмірним втручанням в права та свободи ОСОБА_5 , який понад 10 місяців перебуває під вартою, що унеможливлює реалізувати своє право на працю. Сторона обвинувачення не надала жодних нових доказів, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. На даний час підстави, що обумовили застосування найсуворішого запобіжного заходу, втратили актуальність. Окрім цього, ОСОБА_5 не може реалізувати своє право щодо внесення визначеної застави, оскільки він та його сім`я перебуває у скрутному матеріальному становищі. Додав, що у ОСОБА_5 є хвора мати, а сам він має проблеми зі здоров`ям.

В судовому засіданні захисник, обвинувачений клопотання підтримали.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу, посилаючись на відсутність для цього підстав.

Потерпілий ОСОБА_4 також заперечував проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому.

Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані документи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 20.03.2025 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави. В подальшому строк дії запобіжного заходу було неодноразово продовжено.

Обґрунтовуючи клопотання про зміну запобіжного заходу, захисник посилається на те, що стороною обвинувачення невірно кваліфіковані дії за ч.5 ст. 185 КК України. Разом з тим, ці доводи сторони захисту є передчасними, оскільки судом проводиться судове слідство і докази, надані стороною обвинувачення, в повному обсязі не досліджені.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 параграфу 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Крім того, суд звертає увагу на те, що питання доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення вирішуються судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.

З приводу доводів захисника щодо тривалості часу перебування обвинуваченого під вартою суд звертає увагу на те, що судові засідання, призначені на 08.07.2025 р., 28.07.2025 р., 09.09.2025 р., 24.09.2025 р., 17.10.2025 р., відкладені за клопотанням сторони захисту, в тому числі і через неявку захисника в судове засідання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Доводи захисника стосовно стану здоров`я обвинуваченого та його матері, позитивної характеристики Благодійного фонду імені Митрополита ОСОБА_7 , не є підставою для зміни запобіжного заходу при наявності ризиків, встановлених судом при продовженні ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, будь-яких даних щодо погіршення стану здоров`я ОСОБА_5 з 2022 року або неможливості отримання відповідного лікування в умовах СІЗО, в разі такої необхідності, суду не надано. Нових обставин, які не були предметом розгляду судом, стороною захисту не надано.

Суд вважає, що ризики, встановлені судом при обранні та продовженні запобіжного заходу обвинуваченому, не зникли і продовжують існувати, а тому не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу, оскільки з урахуванням встановлених ризиків, що існують, обставин вчинення і суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_5 , місця проживання та реєстрації, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризиків переховування від суду, впливу на потерпілих та свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 177, 331, 201 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.5 ст. 185 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 16.01.2026 р.

Суддя ОСОБА_1