Справа № 496/2424/24
Провадження № 1-кп/496/372/25
У Х В А Л А

23 вересня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 ,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Від прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків. При цьому вказав, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання у виді позбавленні волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на уже допитаних свідків з метою зміни ними свідчень у ході судового розгляду кримінального провадження у подальшому, впливати на свідків, яких ще не допитано, для дачі ними неправдивих свідчень, які його виправдовують, або впливати на інших осіб, які можуть бути допитані, оскільки більшість з них, відповідно до матеріалів кримінального провадження, знайомі з обвинуваченим. Викладене вище у сукупності, з урахуванням категорії зазначеного правопорушення, вказує на продовження існування реальних ризиків, передбачених п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку прокурора, продовження строку дії обов`язків щодо обвинуваченого ОСОБА_6 та обмеження його конституційних прав не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ. Враховуючи те, що на даний час ризики, встановлені в ході досудового розслідування, дійсні, продовжують існувати та об`єктивно підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, та за вказаних обставин неможливо запобігти наведеним ризикам шляхом менш суворого запобіжного заходу, а тому прокурор просить продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 не заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Оскільки строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_6 , спливає 14.10.2025 року, а до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, а тому суд вважає за доцільне вирішити питання продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 .

В судовому засіданні встановлено, що 30.10.2023 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси до підозрюваного ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» із визначенням застави у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень строком до 25.12.2023 року.

31.10.2023 року підозрюваним ОСОБА_6 внесено заставу у розмірі 805 200 гривень, у зв`язку з чим останнього звільнено з-під варти із покладенням на нього певних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

22.12.2023 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси продовжено строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , до 22.02.2024 року.

22.02.2024 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси продовжено строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , до 28.02.2024 року.

27.02.2024 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси продовжено строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , до 27.04.2024 року.

27.02.2024 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про заміну ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з альтернативою внесення застави у більшому розмірі, застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж зазначено в клопотанні слідчого, а саме продовжено до 27.04.2024 року дію обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

03.04.2024 року Одеський апеляційний суд скасував ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2024 року про продовження ОСОБА_6 строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 20 вересня 2024 року на обвинуваченого ОСОБА_6 строком на два місяці, покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з Одеської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи, про зміну свого контактного номеру телефону;

4) утримуватися від спілкування із обвинуваченими та свідками у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням вищенаведеного, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на даний час діє запобіжний захід у вигляді застави, з відповідними покладеними на нього обов`язками, встановленими ухвалами Біляївського районного суду Одеської області.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, зокрема, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавленні волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

При вирішенні питання щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приймає до уваги тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим він може вдатися до спроб ухилитися від кримінальної відповідальності шляхом переховування від суду, суспільно-небезпечний характер його діяння, особу обвинуваченого, а тому суд дійшов висновку, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду продовжує існувати.

Суд також враховує те, що обвинуваченому ОСОБА_6 відомі анкетні дані свідків, які в подальшому будуть допитуватися судом, відтак суд дійшов до переконання про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу обвинуваченим ОСОБА_6 на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Водночас, доказів існування ризиків, передбачених п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, в судовому засіданні не встановлено, а тому доводи прокурора в цій частині є неспроможними.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а обвинуваченому ОСОБА_6 слід продовжити встановлені йому обов`язки.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 186, 193, 194, 196, 205, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених в рамках раніше обраного відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, строком на два місяці, тобто по 23.11.2025 року включно, а саме:

1) прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з Одеської області без дозволу суду;

3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або роботи, про зміну свого контактного номеру телефону;

4) заборонити спілкуватися зі свідками, іншими обвинуваченими та іншими учасниками кримінального провадження.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1