Провадження № 1-кп/761/1859/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

перекладача - ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000379, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_9 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синджера Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 2551, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Лохвиця Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Плесецьке Васильківського району Київської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000379 від 13.06.2022, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 2551, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою від 31.10.2025 строк тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , продовжено до 29.12.2025, включно.

Ухвалою від 31.10.2025 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_10 продовжено до 29.12.2025, включно.

Крім того, ухвалою від 31.10.2025 відносно обвинуваченої ОСОБА_11 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання строком до 29.12.2025, включно.

В судовому засіданні судом з урахуванням положень Кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинувачених до спливу вказаного строку поставлене питання про доцільність продовження застосування до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжних заходів.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжних заходів, в обґрунтування вказаних клопотань зазначив, що на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати, а саме, те, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, серед яких є особливо тяжкі кримінальні правопорушення, раніше судимі, відтак можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, прокурор також просив продовжити строк дії покладених на обвинувачену ОСОБА_11 обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відносно ОСОБА_9 винесено вирок яким останньому призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 13 років, відтак ризики позапроцесуальної поведінки обвинуваченого відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_9 також просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що у межах іншого кримінального провадження відносно нього вже винесено вирок та призначено покарання у вигляді позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , оскільки ухвалою Київського апеляційного суду від 27.11.2025 залишено без змін вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.05.2023, яким ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав доводи свого адвоката.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо продовження строку дії застосованого відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав доводи захисника та також не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував щодо продовження строку дії обов`язків покладених на обвинувачену ОСОБА_11 .

Обвинувачена ОСОБА_11 не заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисників, дослідивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд дійшов висновку про наступне.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський Суд з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане у тій чи іншій справи лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання щодо продовження строку дії застосованого відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд зазначає наступне.

Так, проаналізувавши доводи, наведені сторонами у судовому засіданні, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, конкретних обставин кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_10 який обвинувачуються у вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, міри покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років, яка може бути призначена обвинуваченому у разі доведення його винуватості, а усвідомлення обвинуваченим цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд нагадує про те, що свідки у кримінальному провадженні не були допитані в судовому засіданні, оскільки така стадія судового розгляду ще не настала, а тому існує висока ймовірність настання такого ризику.

Таким чином, з`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_10 на які послався прокурор у своєму клопотанні, обґрунтовуючи необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та чи переважають характеризуючі дані щодо осіб обвинувачених ці ризики, суд враховує, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність яких має оцінюватись у сукупності з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого діяння.

Висунення ОСОБА_10 обвинувачення у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, фактичні обставини за яких йому інкримінується вчинення цього правопорушень та наслідки його вчинення, міра покарання, яка загрожує у разі визнання винуватими у скоєнні цього кримінального правопорушення, у сукупності свідчить про високий ступінь ймовірності втечі обвинуваченого ОСОБА_10 у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відтак, суд, розглянувши питання про можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів та оцінивши доводи сторони, з урахуванням наведених вище доводів, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що прокурором доведено, що при застосуванні до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу ніж домашній арешт не можна буде запобігти вказаним ризикам.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 , такі обов`язки, а саме: прибувати за кожним викликом до суду на визначений ним час; не відлучатися за межі Київської області, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; уникати спілкування з іншими обвинуваченими та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Суд вважає за необхідне заборонити ОСОБА_10 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

При прийнятті рішення про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_11 , суд враховує дані про її особу, яка раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину, водночас обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому ризик щодо переховування від суду з метою уникнення покарання є цілком ймовірним.

При цьому судом взято до уваги, що судовий розгляд даної справи триває, а тому існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченої, зокрема щодо перешкоджання кримінальному провадженню, здійснювати вплив на свідків у даному кримінальному провадженні чи вчинення іншого кримінального правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від суду теж залишаться існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що ризики визначені ст.177 КПК України на які посилався прокурор а також доведеність тієї обставини, що обвинувачена може переховуватися від суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для зміни обвинуваченій раніше застосованого щодо неї запобіжного заходу, а тому є доцільним продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_11 .

В той же час, вирішуючи питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , суд зазначає наступне.

Так, відповідно до вироку Соломянського районного суду міста Києва від 18.12.2025 у справі №760/20680/20 ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 13 (тринадцять) років. До набрання вироком законної сили запобіжний захід, застосований до ОСОБА_9 у виді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор», - залишено без змін.

Таким чином, відносно обвинуваченого ОСОБА_9 наявне судове рішення, яким останній засуджений до позбавлення волі, відтак останній не має можливості вчиняти наведені у клопотанні прокурора поза процесуальні дії, що свідчить про відсутність існування на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відтак, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , необхідно залишити без задоволення.

Крім того, ухвалою Київського апеляційного суду від 27.11.2025 в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 відмовлено. Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.06.2023 щодо ОСОБА_8 залишено без змін. Вказаним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності.

Таким чином, відносно обвинуваченого ОСОБА_8 також наявне судове рішення, яким ОСОБА_8 засуджений до позбавлення волі, відтак останній не має можливості вчиняти наведені у клопотанні прокурора поза процесуальні дії, що свідчить про відсутність існування на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відтак, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , необхідно залишити без задоволення.

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 318 КПК України, судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження. У судове засідання викликається потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Так, відповідно до положень ч. 3 ст. 135 КПК України особа, що перебуває під вартою, викликається через адміністрацію місця ув`язнення.

Згідно ст. 90 Кримінально-виконавчого кодексу України у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, засуджений у разі необхідності провадження слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене іншою особою або цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі або переведений з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення прав обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , на участь у розгляді кримінального провадження, де їх участь є обов`язковою, суд приходить до висновку про доцільність залишення їх в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» для забезпечення участі останніх у судовому розгляді вказаного кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 331, 369-372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Залишити ОСОБА_9 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на час розгляду кримінального провадження №0000379 від 13.06.2022 щодо нього у Шевченківському районному суді міста Києва та рахувати його за Шевченківським районним судом міста Києва.

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - відмовити.

Залишити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на час розгляду кримінального провадження №0000379 від 13.06.2022 щодо нього у Шевченківському районному суді міста Києва та рахувати його за Шевченківським районним судом міста Києва.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_10 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, окрім часу необхідного для лікування, строком на 60 днів, тобто до 16 лютого 2026 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

-прибувати за кожним викликом до суду на визначений ним час;

-не відлучатися за межі Київської області, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

-уникати спілкування з іншими обвинуваченими та свідками у даному кримінальному провадженні.

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченої ОСОБА_11 - задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком до 16 лютого 2026 року включно, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися за межі міста Києва та Київської області без дозволу, суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзду з України.

Обвинувачену письмово під розпис повідомити про покладені на неї обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1