печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження № 0000022 від 26.06.2014,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.04.2025 р. у справі № 757/19867/25-к на майно, яке розташоване в адміністративних межах Хотівської сільської ради Обухівського району (колишнього Києво-Святошинського району) Київської області.

В обґрунтування клопотання сторона захисту зазначає, що згідно державного реєстру обтяжень нерухомого майна ОСОБА_4 стало відомо, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.04.2025 р. у справі № 757/19867/25-к накладено арешт на моє майно, а саме: земельні ділянки з кадастровими номерами:

- земельну ділянку, площею 0,0412 га з кадастровим номером :04:007:5033, номер запису про обтяження: 59974779 від 21.05.2025 р.;

- земельну ділянку, площею 0,1479 га з кадастровим номером :04:007:5023, номер запису про обтяження: 59939369 від 19.05.2025 р.;

- земельну ділянку, площею 0,1589 га з кадастровим номером :04:007:5022, номер запису про обтяження: 59940039 від 19.05.2025 р.;

- земельну ділянку, площею 0,2872 га з кадастровим номером :04:007:5021, номер запису про обтяження: 59939024 від 19.05.2025 р.;

- земельну ділянку, площею 0,15 га з кадастровим номером :04:007:5017, номер запису про обтяження: 59935698 від 19.05.2025 р.;

- земельну ділянку, площею 0,1553 га з кадастровим номером :04:007:5015, номер запису про обтяження: 59935133 від 19.05.2025 р.

- земельну ділянку, площею 0,15 га з кадастровим номером :04:007:5016, номер запису про обтяження: 59935427 від 19.05.2025 р.

Заборонено державним органам, органам місцевого самоврядування та органам нотаріату вчиняти будь які дії пов`язані з відчуженням, зміною цільового призначення, поділом, заставою або іншого виду зміни власників, зміни кадастрових номерів, щодо цих земельних ділянок.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 11.10.2012 року ОСОБА_4 придбав земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером :04:007:5005, яку в подальшому поділив на 11 земельних ділянок площею 0,1553 га з кадастровим номером :04:007:5015, площею 0,15 га з кадастровим номером :04:007:5016, площею 0,15 га з кадастровим номером :04:007:5017, площею 0,15 га з кадастровим номером :04:007:5018, площею 0,2401 га з кадастровим номером :04:007:5019, площею 0,2448 га з кадастровим номером :04:007:5020, площею 0,2872 га з кадастровим номером :04:007:5021, площею 0,1589 га з кадастровим номером :04:007:5022, площею 0,1479 га з кадастровим номером :04:007:5023, площею 0,1474 га з кадастровим номером :04:007:5024, площею 0,1685 га з кадастровим номером :04:007:5025, у зв`язку з чим отримав свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Потім ОСОБА_4 поділив земельну ділянку площею 0,1685 га з кадастровим номером :04:007:5025 на дві земельні ділянки площею 0,1272 га з кадастровим номером :04:007:5032 та площею 0,0412 га з кадастровим номером :04:007:5033, а також здійснив відчуження деяких земельних ділянок.

ОСОБА_4 під час купівлі ділянки було дотримано усіх вимог чинного законодавства. В тому числі оглянуто ділянку на відсутність забудов чи лісових насаджень. На момент укладання договору купівлі-продажу земельна ділянка не була покрита деревами та лісовою рослинністю. При укладанні договору купівлі-продажу ОСОБА_4 були сплачені відповідні кошти Продавцю. Договори укладалися за участю нотаріуса, яким перевірялися обсяг дієздатності учасників договору, наявність зареєстрованих прав продавця у державних реєстрах. Згідно відомостей державного земельного кадастру не було відомо про належність вказаних ділянок до лісового фонду чи цільове призначення пов`язане з лісництвом. Ніяких сумнівів щодо правильності та законності набуття у власність земельних ділянок у ОСОБА_4 не було і не могло бути за тих об`єктивних умов. Таким чином, з урахуванням того, що в межах кримінального провадження № 0000022 від 26.06.2014 р., в межах якого діє ухвали Печерського районного суду від 30.04.2025 р. у справі № 757/19867/25-к, ОСОБА_4 є добросовісним набувачем, не мав статусу підозрюваного, тощо, тому не має жодних підстав для існування арешту на майно (земельних ділянок), які належать йому на праві власності.

Таким чином, з урахуванням того, що в рамках кримінального провадження № 0000022 від 26.06.2014 р., в межах якого діє ухвала Печерського районного суду м. Києва від 30.04.2025 р. у справі № 757/19867/25-к, ОСОБА_4 є добросовісним набувачем, не мав і не має статусу підозрюваного, в цивільному позові стосовно земельних ділянок, які належать йому на праві власності, відмовлено, попереднє кримінальне провадження закрито, в наявному провадженні не надано жодного доказу правомірності накладення такого арешту, тому не має жодних підстав для існування арешту на вищевказані земельні ділянки.

За таких обставин, сторона захисту, що на цей час відпала потреба в подальшому застосуванні арешту майна, подальший арешт негативно впливає на права ОСОБА_4 як власника арештованого майна, а подальше втручання держави у правомірне володіння ним майном на підставі зазначених обставин є не виправдовуваним.

Представник власника майна до суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності та за відсутності власника майна, просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Слідчий суддя, враховуючи належність повідомлення про час та місце розгляду клопотання сторін, наявність письмових заяв учасників розгляду, визнав можливим розглянути справу у відсутність сторін.

Вивчивши клопотання, дослідивши долучені матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000022, зареєстрованому в ЄРДР 26.06.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.04.2025 р. у справі № 757/19867/25-к було задоволено клопотання про накладення арешту на майно, яке розташоване в адміністративних межах Хотівської сільської ради Обухівського району (колишнього Києво-Святошинського району) Київської області, зокрема:

- земельну ділянку, площею 0,0412 га з кадастровим номером :04:007:5033, номер запису про обтяження: 59974779 від 21.05.2025 р.;

- земельну ділянку, площею 0,1479 га з кадастровим номером :04:007:5023, номер запису про обтяження: 59939369 від 19.05.2025 р.;

- земельну ділянку, площею 0,1589 га з кадастровим номером :04:007:5022, номер запису про обтяження: 59940039 від 19.05.2025 р.;

- земельну ділянку, площею 0,2872 га з кадастровим номером :04:007:5021, номер запису про обтяження: 59939024 від 19.05.2025 р.;

- земельну ділянку, площею 0,15 га з кадастровим номером :04:007:5017, номер запису про обтяження: 59935698 від 19.05.2025 р.;

- земельну ділянку, площею 0,1553 га з кадастровим номером :04:007:5015, номер запису про обтяження: 59935133 від 19.05.2025 р.

- земельну ділянку, площею 0,15 га з кадастровим номером .

Заборонено державним органам, органам місцевого самоврядування та органам нотаріату вчиняти будь які дії пов`язані з відчуженням, зміною цільового призначення, поділом, заставою або іншого виду зміни власників, зміни кадастрових номерів, щодо цих земельних ділянок.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року ,кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.10.2007).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що відповідно до договору купівлі-продажу від 11.10.2012 року ОСОБА_4 придбав земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером :04:007:5005, яку в подальшому поділив на 11 земельних ділянок площею 0,1553 га з кадастровим номером :04:007:5015, площею 0,15 га з кадастровим номером :04:007:5016, площею 0,15 га з кадастровим номером :04:007:5017, площею 0,15 га з кадастровим номером :04:007:5018, площею 0,2401 га з кадастровим номером :04:007:5019, площею 0,2448 га з кадастровим номером :04:007:5020, площею 0,2872 га з кадастровим номером :04:007:5021, площею 0,1589 га з кадастровим номером :04:007:5022, площею 0,1479 га з кадастровим номером :04:007:5023, площею 0,1474 га з кадастровим номером :04:007:5024, площею 0,1685 га з кадастровим номером :04:007:5025, у зв`язку з чим отримав свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

В подальшому ОСОБА_4 поділив земельну ділянку площею 0,1685 га з кадастровим номером :04:007:5025 на дві земельні ділянки площею 0,1272 га з кадастровим номером :04:007:5032 та площею 0,0412 га з кадастровим номером :04:007:5033, а також здійснив відчуження деяких земельних ділянок.

Таким чином, ОСОБА_4 є добросовісним набувачем спірних земельних ділянок.

Слідчим суддею під час розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000022 не має жодного процесуального статусу, а саме, не є свідком, підозрюваною, обвинуваченою; не є будь-яким іншим учасником кримінального провадження або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, а відтак не є особою, щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру, а також не може забезпечувати завдання арешту майна у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, арешт на земельні ділянки був накладений у квітні 2025 року, що свідчить про те, що в органу досудового розслідування було достатньо часу для з`ясування питання законності набуття права власності земельних ділянок, які належать ОСОБА_4 .

Таким чином, органом досудового розслідування не надано слідчому судді достатніх та належних даних для висновку про наявність підстав, які б виправдали тримання майна, що перебуває у власності ОСОБА_4 , під арештом.

За таких обставин, накладення арешту на зазначене майно є нерозумним та неспіврозмірним обмеженням права користування відносно завдань кримінального провадження.

Статтями 7, 16 КПК України, визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, прокурор та/або слідчий слідчому судді доказів, що спірні земельні ділянки відповідають критеріям речового доказу, не надали.

За таких обставин, враховуючи, що досліджені в судовому засідання матеріали не містять достатніх фактичних даних, які б свідчили про те, що земельні ділянки, власником яких є ОСОБА_4 , набуті в результаті вчинення злочину та/або є предметом кримінального правопорушення, що виправдовувало втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення справедливого балансу між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження № 0000022 від 26.06.2014 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.04.2025 р. у справі № 757/19867/25-к на майно, яке розташоване в адміністративних межах Хотівської сільської ради Обухівського району (колишнього Києво-Святошинського району) Київської області а саме:

- земельну ділянку, площею 0,0412 га з кадастровим номером :04:007:5033, номер запису про обтяження: 59974779 від 21.05.2025 р.;

- земельну ділянку, площею 0,1479 га з кадастровим номером :04:007:5023, номер запису про обтяження: 59939369 від 19.05.2025 р.;

- земельну ділянку, площею 0,1589 га з кадастровим номером :04:007:5022, номер запису про обтяження: 59940039 від 19.05.2025 р.;

- земельну ділянку, площею 0,2872 га з кадастровим номером :04:007:5021, номер запису про обтяження: 59939024 від 19.05.2025 р.;

- земельну ділянку, площею 0,15 га з кадастровим номером :04:007:5017, номер запису про обтяження: 59935698 від 19.05.2025 р.;

- земельну ділянку, площею 0,1553 га з кадастровим номером :04:007:5015, номер запису про обтяження: 59935133 від 19.05.2025 р.

- земельну ділянку, площею 0,15 га з кадастровим номером .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1