Єдиний унікальний номер судової справи №678/670/25
Номер провадження №1-кп-678-76/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Летичів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 березня 2025 року за №0000118, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт Летичів Летичівського району Хмельницької області, жителька АДРЕСА_1 , громадянка Українка, українка, не працююча, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судима, утримується під вартою у ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2025 року близько 00 години 50 хвилин, на території господарства АДРЕСА_2 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , після спільного розпивання спиртних напоїв, на ґрунті раптових особистих неприязних відносин, виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 дістала із правої кишені своєї куртки складний ніж заводського виготовлення марки «Stailess» та нанесла лезом ножа один проникаючий у передню черевну стінку удар потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото - різаного поранення передньої черевної стінки з ушкодженнями брижі тонкого кишечника та брижі товстої поперечно-ободової кишки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що небезпечні для життя в момент заподіяння.

Своїми умисними діями, які виразилися у умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнала, показала, що 23 березня 2025 року пізно ввечері до них з ОСОБА_8 приїхав ОСОБА_7 , вони разом сиділи вживали алкоголь. Потерпілому стало погано і тому вона викликала швидку, які прийняли рішення відвезти його до лікарні. В лікарні його оглянув лікар, взяв кров на аналіз та було зроблено кардіограму серця. З лікарні ОСОБА_9 пішов по вулиці Свободи в сторону району «Рисора», а вона по вулиці, де розташована школа N?2. Уже приблизно біля 24 год., у домоволодінні сестри вона побачила, що ОСОБА_9 уже сидить на дивані у коридорі будинку та тримає в руках ніж, який був у розкладеному стані та лезом направлений у сторону нижньої частини його живота. Побачивши це, вона вирішила, що він хоче завдати шкоди собі, або ж оточуючим і прийняла рішення забрати у нього ніж. Для цього вихопила з його правої руки ніж, у відповідь він не пручався та можливо в результаті цих дій вона завдала йому поранення лезом ножа в ділянку живота знизу. Після цього ОСОБА_9 побіг по вулиці в напрямку відділку поліції. Заподіяти тілесні ушкодження не бажала, шкодує, що випадкового його вдарила і про наслідки, які настали для потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_7 у судових засіданнях показав, що напередодні ввечері вживав спиртні напої. Близько 22-23 год. 23 березня 2025 року приїхав до ОСОБА_8 , де також була і ОСОБА_5 , де продовжив разом з останньою вживати спиртні напої. Під час чого йому стало погано із серцем, тому він вийшов з нею на вулицю та попросив її викликати швидку, давши їй свій мобільний телефон. По приїзду швидкої допомоги він був доставлений у лікарню, де йому надали допомогу.

Після того, як вони повернулися з лікарні, ОСОБА_5 відмовлялася віддати йому телефон та ніж, який вона також забрала в нього. На ґрунті чого в них виник конфлікт в ході якого обвинувачена, яка стояла навпроти нього, дістала ніж та вдарила його в живіт. Він зміг втекти від неї до свого знайомого, який викликав швидку. Будь-яких претензій матеріального або морального характеру до неї не має, цивільний позов не заявляв, при призначенні покарання просить позбавити її волі.

Свідок ОСОБА_10 показала, що працює парамедиком у КНП ХОЦЕМД та МК ХОР. 23 березня 2025 року близько 23 год. 22 хв. виїхала на виклик до ОСОБА_7 , який скаржився на погане самопочуття із серцем. Будь-яких видимих ознак поранень не було. Вони забрали його на приймальне відділення, де йому надали первинну допомогу.

Свідок ОСОБА_11 показав, що 24 березня 2025 року близько 01 год. разом з ОСОБА_12 перебував вдома, до нього у вікно будинку постукав ОСОБА_7 з криками. Він вийшов на вулицю, де побачив ОСОБА_7 , який тримався за живіт, був у зігнутому положенні, та просив викликати швидку. Пояснив йому, що його вдарила ножем ОСОБА_5 у живіт під час сварки.

Свідок ОСОБА_12 надала аналогічні ОСОБА_11 показання. Окрім того, зазначила, що на животі потерпілого була пляма крові.

Свідок ОСОБА_8 показала, що 23 березня 2025 року пізно ввечері до неї приїхав ОСОБА_7 , де разом з її сестрою ОСОБА_5 вживав горілку та вино. Коли вона була у своїй кімнаті, до неї зайшла ОСОБА_5 та повідомила, що поїде з потерпілим в лікарню, бо йому стало погано. Близько 01 год. вночі до неї зателефонувала ОСОБА_12 та повідомила їй, що до них прийшов ОСОБА_7 , якого поранила ножем ОСОБА_5 . Безпосередньо суперечок чи якихось сварок між ними вона не бачила.

Свідок ОСОБА_13 показав, що працює парамедиком у КНП ХОЦЕМД та МК ХОР. 24 березня 2025 року близько 01 год. 10 хв. надійшло повідомлення про отримання потерпілим ножового поранення у черевну порожнину. По приїзду вони побачили чоловіка, який лежав на підлозі будинку, перебував у свідомості та скаржився на біль у черевній порожнині. Вони надали йому медичну допомогу та госпіталізували.

Свідок ОСОБА_14 показала, що працює парамедиком у КНП ХОЦЕМД та МК ХОР та разом з ОСОБА_13 23 березня 2025 року о 20 год. 00 хв. заступила на чергування. Надала аналогічні ОСОБА_13 показання.

Свідок ОСОБА_15 показав, що працює хірургом у КНП «Летичівська багатопрофільна лікарня». Потерпілий ОСОБА_7 був доставлений у приймальне відділення з пошкодженням черевної стінки. При цьому ножове поранення сягало близько 7 см, розташування знизу до верху, яке могло бути спричинене у положенні, коли обидві особи знаходяться у стоячому положенні. Було проведено оперативне втручання та накладено шви.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 зазначив, що його підзахисна вину визнала і розповідала правдиво як слідчому, так і суду обставини події. Проте заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому відбулося з необережності, умислу на вчинення злочину вона не мала. Просить кримінальне провадження закрити за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки в її діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, є доведеною сукупністю зібраних органом досудового розслідування і досліджених судом доказів, враховуючи відсутність обставин, які пом`якшують покарання, просить суд призначити покарання у виді 6 років 3 місяців позбавлення волі, питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України, запобіжний захід не змінювати до набрання вироком законної сили.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) за ч. 1 ст. 121 КК України підтверджуються й зібраними органом досудового розслідування письмовими доказами:

-даними рапорту від 24 березня 2025 року про те, що 24 березня 2025 року близько 00 год. 50 хв. на території господарства АДРЕСА_2 ОСОБА_5 після спільного розпивання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час суперечки, умисно нанесла один удар ножем у живіт ОСОБА_7 , чим спричинила тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини (Т. 1 а.с. 2);

-даними протоколу огляду предмету (документів) від 17 квітня 2025 року, згідно якого відтворивши дані відео файли один за одним відбувається відео трансляція обстановки навпроти центрального входу в приміщення ВП №3, ХРУП ГУНП в Хмельницькій області із зазначенням дати та часу зйомки де видно як на узбіччі дороги навпроти входу в господарство що по вул. Івана Франка 18, селище Летичів 23.03.2025 року о 19:00 год в подальшому в 19:05 год з автомобіля вийшло двоє осіб та попрямували на вказане подвір`я і автомобіль о 19:08 поїхав в сторону ДОСАФУ. В подальшому о 19:29 год з вказаного вище подвір`я вийшла жінка за зовнішніми ознаками схожа на ОСОБА_5 , та пішла в сторону ДОСАФУ та о 19:53 год повернулася назад, о 23:30 год з вказаного вище домогосподарства вийшли двоє осіб за зовнішніми ознаками схожі на ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 , підійшли до дверей магазину що навпроти ОСОБА_7 , присів на почіпки а ОСОБА_5 , кудись телефонувала в подальшому о 23:36 год до вказаних вище осіб біля магазину під`їжджає автомобіль екстренної швидкої медичної допомоги, куди сідає ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 , та о 23:43 год їдуть в напрямку траси. В подальшому 24.03.2025 в 00:50 год до вказаного будинку зі сторони ДОСАФ повернувся ОСОБА_7 , а в 00:52 за ним повернулася ОСОБА_5 , в подальшому з вказаного подвір`я в 00:55 год вибігає ОСОБА_7 , та біжить попід відділення поліції в напрямку ДОСАФ, а за ним відразу по дорозі вибігає ОСОБА_5 , навпроти відділення поліції зупинилася махнула рукою та відразу повернулася назад до будинку, в 01:21 з відділу поліції виходять працівники поліції та відразу йдуть на вищевказане домогосподарства (Т. 1 а.с. 18-24);

-даними протоколу огляду місця події від 24 березня 2025 року з фототаблицею, в ході якого 24 березня 2025 року в період часу з 04 год. 36 хв. по 07 год. 12 хв. проведено огляд місця події на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_8 , і в ході огляду будинку на території даного домоволодіння виявлено: складний ніж довжиною 22,5 см з рукояткою довжиною 12,5 см, шириною 2,5 см, жовто-коричневого кольору, лезом довжиною 10 см, шириною 2,5 см, із наявним написом «Stailess» та слідами речовин бурого кольору. З поверхні ручки ножа зроблено змив; мобільний телефон марки «Redmi» моделі «M2006C3LG» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; сім-карту мобільного оператора «Київстар» із написами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 . В ході вище зазначеного огляду на бруківці, навпроти приміщення ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій виявлено дві плями речовини бурого кольору, які позначено криміналістичним номером 4 та 5 та з яких в ході проведення огляду здійснено змиви (Т.1 а.с. 27-54);

-даними протоколу огляду місця події від 24 березня 2025 року з фототаблицею, в ході якого 24 березня 2025 року в період часу з 08 год. 00 хв. по 08 год. 55 хв. проведено огляд приміщення кабінету №6 на третьому поверсі КНП «Летичівська багатопрофільна лікарня» у відділенні хірургії, що за адресою селище Летичів, вул. Юрія Савіцького, 36, Летичівської ТГ, Хмельницького району, Хмельницької області, в ході проведення даного огляду виявлено одяг ОСОБА_7 , а саме: двоє носків марки «PUMA», які в ході проведення огляду не вилучались; двоє черевиків чорного кольору невідомої марки, які в ході проведення огляду не вилучались; штани зеленого кольору, на яких наявні плями речовини бурого кольору та які поміщено до паперового конверту; кофту біло-сірого кольору з рукавами чорного кольору, на якій наявні плями речовини бурого кольору та у верхній, передній частині наявний отвір, яку поміщено до паперового конверту; куртку бежевого кольору, на якій наявні плями та нашарування речовини бурого кольору, яку поміщено до поліпропіленового мішка (Т. 1 а.с. 67-81);

-довідкою лікаря анестезіолога про те, що ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом: проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пошкодження брижі тонкого та товстої кишки, масивна внутрішньочеревна кровотеча, перитоніт, геморагічно-терапевтичний шок (Т. 1 а.с. 96):

-висновком експерта № 85 від 07 квітня 2025 року, у якому вказано, що згідно представленої медичної документації станом на 24.03.2025 року 01:25 год. у ОСОБА_7 , 1997 р.н. виявлено тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з ушкодженнями брижі тонкого кишечника та брижі товстої поперечно-ободової кишки, що утворилось від одноразової комбінованої колюче-ріжучої механічної дії твердого плоского клинкового знаряддя по типу ножа не виключено в час та при обставинах вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи і згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Наказу МОЗ України N?6 від 17.01.95р.» відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що небезпечні для життя в момент заподіяння. Враховуючи локалізацію на тілі ОСОБА_7 ушкодження передньої черевної стінки (по серединній лінії живота, на 2,5 см нижче пупка), а також локалізацію ушкоджень внутрішніх органів черевної порожнини (брижа тонкого кишечника та брижа товстої поперечно-ободової кишки) можна стверджувати, що травмуючий предмет, яким було спричинено ушкодження діяв спереду назад та знизу вверх по відношенню до сагітальної вісі тіла людини (Т. 1 а.с. 100-101);

-даними протоколу слідчого експерименту від 10 квітня 2025 року, в ході якого потерпілому ОСОБА_16 було запропоновано розповісти про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень у вигляді ножового поранення в живіт, на дану пропозицію потерпілий ОСОБА_17 погодився та вказав, що вночі з дня неділі (понеділок, тобто з 23.03.2025 на 24.03.2025), він із ОСОБА_5 перебував на території домоволодіння АДРЕСА_2 . В той час коли йому стало зле вони викликали швидку, якою його було відвезено до лікарні для надання допомоги. Під час перебуванні лікарні ОСОБА_5 взяла у нього його куртку, в якій був належний йому розкладний ніж, телефон, які вона забрала. Після надання допомоги вони пішли додому, однак різними дорогами та повернувшись він очікував Охоцьку на подвір`ї, яка прийшла після нього. Будучи на подвір`ї він дочекався ОСОБА_5 та попросив віддати його речі і між ними виник конфлікт в ході якого ОСОБА_5 дістала із правої кишені своєї куртки ніж і нанесла ним один удар в його живіт. Для імітації удару ОСОБА_16 було надано статичний ніж та тримав його у правій руці він, імітуючи удар, його гострою частиною приклав до ділянки череві порожнини статиста, нижче пупка, зазначивши, що приблизно в дану ділянку та таким способом, яким він проімітував, ОСОБА_5 нанесла йому ножове поранення» (Т. 1 а.с. 103-108);

-висновком експерта № 92 від 16 квітня 2025 року, згідно якого підсумок 1 та 2 ідентичні підсумками висновка експерта № 85 від 07 квітня 2025 року. Згідно підсумку 3, можливість утворення виявленого на тілі ОСОБА_7 тілесного ушкодження при обставинних вказаних ним під час слідчого експерименту 10 квітня 2025 року не виключається (Т. 1 а.с. 110-118);

-висновком експерта № 47 від 24-25 квітня 2025 року, згідно якого на отриманих для проведення медико-криміналістичної судово-медичної експертизи в межі кримінального провадження №0000118 від 24.03.2025 року двох предмет чоловічого верхнього плечового (куртка бежевого кольору і джемпер сірого кольору) одягу, що належать потерпілому ОСОБА_7 - виявлено наступні, не пов`язані зі щоденним вжитком, пошкодження: куртка - наскрізне колото-різане пошкодження середньої третини лівої полички переду куртки; джемпер - наскрізне колото-різане пошкодження середньої третини лівої половини переду джемпера. Описані вище наскрізні колото-різані пошкодження обох середніх третин лівої полички переду куртки та лівої половини переду джемпера, за умови пошарового розташування зазначених предметів чоловічого верхнього плечового одягу один на одному - були заподіяні внаслідок одноразової комбінованої (первинної колючої та наступної ріжучої) механічної дії одного і того ж самого твердого плоского однобічно-гострого клинкового знаряддя, по типу ножа, що має як тупий «обух», так і скоріш все гладку заточку ріжучої крайки леза. Не виключено, що виявлені наскрізні колото-різані пошкодження обох середніх третин лівої полички переду куртки та лівої половини переду джемпера - могли бути заподіяні як однобічно-гострим клинком наданого на експертизу складного однопредметного кишенькового ножа, так і рівною мірою будь-яким іншим колюче-ріжучи йому за своїми метрично-конструктивними (розмірами та формою) параметрами (Т. 1 а.с. 118-124);

-даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24 березня 2025 року, згідно якого 24 березня 2025 року в період часу з 06 год. 20 хв. по 07 год. 50 хв. слідчим ОСОБА_18 в приміщенні кабінеті прийому громадян ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області за адресою: селище Летичів, вул. Івана Франка, 20, Хмельницького району, Хмельницької області, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході затримання ОСОБА_5 здійснено обшук ДОП СП ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_19 , під час якого виявлено та вилучено: куртку темно синього кольору марки «Classic» із маркуванням «16», вилучено змиви з лівої та правої кисті за допомогою марлевого тампону на дерев`яній основі (Т. 1 а.с. 140-143);

-висновком експерта № 91 від 16 квітня 2025 року, згідно якого підсумок 1 та 2 ідентичні підсумками висновка експерта № 85 від 07 квітня 2025 року. Згідно підсумку 3, можливість утворення виявленого на тілі ОСОБА_7 тілесного ушкодження при обставинних вказаних ОСОБА_5 під час слідчого експерименту 25 березня 2025 року виключається. При вище вказаних обставин на тілі ОСОБА_7 мало утворитися не колото-різане, а різане ушкодження передньої черевної стінки (Т. 1 а.с. 232-234).

За таких обставин сукупність досліджених доказів, які є належними і допустимими, дає суду підстави для висновку, що дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Щодо твердження сторони захисту про необхідність перекваліфікації за ст. 128 КК України, суд бере до уваги те, що при розмежуванні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження (ст. 122 КК) від необережного такого ушкодження (ст.128 КК), суд має перевірити зміст вольового критерію вини в зазначених злочинах із матеріальним складом, чи усвідомлював обвинувачений характер вчиненого діяння, чи передбачав його негативні наслідки та яке було ставлення до них.

Розмежування умисного протиправного заподіяння іншій людині середньої тяжкості тілесних ушкоджень від необережного заподіяння таких ушкоджень здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною сторонами цих злочинів. Зміст інтелектуального та вольового критеріїв вини в зазначених злочинах із матеріальним складом зумовлюються усвідомленням особи характеру вчиненого діяння, передбаченням або свідомим припущенням його негативних наслідків та ставленням до них (Постанова ВС України від 19 листопада 2019 року у справі № 689/332/18).

Окрім того, згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 28 травня 2015 року у кримінальному провадженні № 5-25кс15, в разі якщо особа, цілеспрямовано завдаючи удару, не конкретизує у своїй свідомості, яку саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично спричинено ним потерпілому, то в цьому випадку така особа діє з невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого вона хоча й бажає заподіяти або свідомо припускає можливість заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості ступеня тяжкості цієї шкоди - у таких випадках винувата особа має відповідати за фактично отриманий результат (заподіяну шкоду).

Натомість за ст. 128 КК дії винного слід кваліфікувати, якщо він завдав необережне тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження і при цьому передбачав можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховував на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачав можливості настання таких наслідків, хоча повинен був й міг їх передбачити (злочинна недбалість).

Як вбачається з обставин справи, які встановлені у судовому засіданні, суд приходить до висновку щодо відсутності конкретних обставин, які б могли на думку обвинуваченої перешкодити настанню злочинного наслідку, - нанесення тілесних ушкоджень.

Проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку умисел обвинуваченої був прямо спрямований на спричинення будь-якого тілесного ушкодження потерпілому, що підтверджується висновками судово-медичних експертиз. Окрім того, з показань потерпілого ОСОБА_7 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань, вбачається, що удар ножем в районі живота ОСОБА_5 здійснено, коли вони перебували один навпроти одного в стоячому стані і вона не забирала в нього ножа, оскільки ніж був у неї в руці. Вказана позиція сторони захисту спростовується показаннями свідка ОСОБА_15 та висновками судово-медичних експертиз.

На думку суду, твердження обвинуваченої про те, що вона умисно не наносила удар потерпілому ножем в живіт, а потерпілий впав на ніж, який він тримав в руці, спрямоване на введення суду в оману, спотворення дійсних обставин справи задля уникнення чи пом`якшення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Таке твердження обвинуваченої нічим не підтверджується та спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого (ч. 1). Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ч. 2).

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1). Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень (ч. 2).

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 січня 2024 року у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу.

Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів.

З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

У санкції ч. 1 ст. 121 КК України визначено покарання за його вчинення у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Отже, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України відповідно до ч. 4 і ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

ОСОБА_5 на диспансерному обліку в нарколога, невролога не перебуває, проте перебуває на обліку в психіатра під динамічним спостереженням з 17 жовтня 2005 року з діагнозом F 70.19 ПРВ. Лікувалася в КНП ХОЗзНПД з 28 жовтня 09 листопада 2021 року (Т. 1 а.с. 193).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 302, ОСОБА_5 на період інкримінованого їй кримінального правопорушення виявляла легку розумову відсталість з поведінковими розладами. ОСОБА_5 на період інкримінованого їй кримінального правопорушення усвідомлювала свої дії та могла керувати ними. ОСОБА_5 на даний час виявляє легку розумову відсталість з поведінковими розладами, застосування до неї примусових заходів медичного характеру не потребує (Т. 1 а.с. 251-253).

Згідно довідки-характеристики Летичівської селищної ради № 1111 від 24 березня 2025 року, компрометуючих даних на ОСОБА_5 не надходило, до відповідальності не притягувалася (Т. 1 а.с. 191).

Суд також враховує, що вона є раніше не судимою, проте раніше двічі притягувалася до кримінальної відповідальності ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 25 січня 2018 року кримінальне провадження № 0000470 від 20 жовтня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України, - закрито за примиренням з потерпілим; ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2022 року кримінальне провадження №0000246 від 06 листопада 2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 162 КК України, - закрити за примиренням з потерпілим.

Окрім того, рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 27 серпня 2024 року ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Справа №678/947/24, Провадження №2-678-325/24).

У судовому засіданні не встановлено обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66-67 КК України.

З матеріалів кримінального провадження та показів ОСОБА_5 вбачається, що в ході досудового та судового розгляду обвинувачена не надавала правдиві покази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, вказавши що тілесні ушкодження потерпілому нанесені випадково, що свідчить про невизнання обвинуваченою своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також про відсутність щирого каяття та осуду своєї поведінки.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення тяжкий злочин, фактичні обставини справи, дані про особу ОСОБА_5 , її вік, відомості про стан здоров`я, оцінку яким надано у висновках судово-психіатричного експерта, позицію потерпілого, яка висловлена у судовому засіданні.

За цих обставин, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі у мінімальній межі санкції інкримінованого кримінального правопорушення (злочину).

Суд переконаний, що призначення саме такого покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Зважаючи на обставини, які встановлені судом при розгляді даного кримінального провадження по суті, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування положень ст. 69 КК України, а також ст.ст. 75, 76 КК України.

МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМИ КЕРУВАВСЯ СУД

Згідно обвинувального акта майнова шкода не завдана, цивільний позов потерпілим не заявлявся, витрати на залучення експерта відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує згідно з вимогами ч. 9 ст. 100 КПК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 24 березня 2025 року, ОСОБА_5 було затримано 24 березня 2025 року о 06 год. 20 хв. у порядку ст. 208 КК України (Т. 1 а.с. 140-143).

Ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2025 року до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого було продовжено ухвалами Летичівського районного суду Хмельницької області від 21 травня 2025 року, 24 червня 2025 року, 18 серпня 2025 року, 14 жовтня 2025 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування основного покарання зарахувати строк перебування під вартою ОСОБА_5 з 24 березня 2025 року із розрахунку день за день.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 24 березня 2025 року.

ОСОБА_5 засуджується до позбавлення волі на певний строк, вчинила небезпечний злочин проти життя та здоров`я особи, офіційно не працює, і перебуваючи на волі може ухилятися від суду та займатися злочинною діяльністю, тому з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, забезпечення виконання судового рішення, обвинуваченій до набрання вироком законної сили слід залишити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої та виконання судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 30-32, 84-86, 91-100, 107-108, 110, 337, 368-371, 373-374, 376, 392-395, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 24 березня 2025 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення - з 24 березня 2025 року, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишити міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази:

DVD-R диски з відеозаписами за 23-24 березня 2025 року з камер спостереження (Т. 1 а.с. 15-17) залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000118 протягом усього терміну їх зберігання;

складний ніж довжиною 22,5 см. з рукояткою довжиною 12,5 см., шириною 2,5 см. жовто-коричневого кольору, лезом довжиною 10 см., шириною 2,5 см. із наявним написом «Stailess» та слідами речовини бурого кольору, який обгорнуто білим аркушем паперу формату А4 та поміщено до паперового конверту, скріпленого та опечатаного відтиском печатки з № 110 та на який нанесено пояснюючий запис та підписи учасників огляду після набранням вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_7 , скасувавши арешт, накладений ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2025 року (ЄУН справи 678/468/25, провадження № 1-кс-678-228/25);

мобільний телефон марки «Redmi» моделі «M2006C3LG» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету №PSP1260055 - після набранням вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_7 , скасувавши арешт, накладений ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2025 року (ЄУН справи 678/468/25, провадження № 1-кс-678-228/25);

сім-карту мобільного оператора «Київстар» із написами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , яку поміщено до паперового конверту, скріпленого та опечатаного відтиском печатки з № 110 та на який нанесено пояснюючий запис та підписи учасників огляду - після набранням вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_7 , скасувавши арешт, накладений ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2025 року (ЄУН справи 678/468/25, провадження № 1-кс-678-228/25);

штани зеленого кольору, на яких наявні плями речовини бурого кольору та які поміщено до паперового конверту, скріпленого та опечатаного відтиском печатки з № 110 та на який нанесено пояснюючий запис, підписи учасників огляду - після набранням вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_7 , скасувавши арешт, накладений ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2025 року (ЄУН справи 678/468/25, провадження № 1-кс-678-228/25);

кофту біло-сірого кольору з рукавами чорного кольору, на якій наявні плями речовини бурого кольору та у верхній, передній частині наявний отвір, яку поміщено до паперового конверту, скріпленого та опечатаного відтиском печатки з № 110 та на який нанесено пояснюючий запис, підписи учасників огляду - після набранням вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_7 , скасувавши арешт, накладений ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2025 року (ЄУН справи 678/468/25, провадження № 1-кс-678-228/25);

куртку бежевого кольору, на якій наявні плями та нашарування речовини бурого кольору, яку поміщено до поліпропіленового мішка, який прошитий ниткою білого кольору кінці якої скріплено двома відрізками паперу, які опечатано відтиском печатки з № 110 та на які нанесено пояснюючий запис з підписами учасників огляду - після набранням вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_7 , скасувавши арешт, накладений ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2025 року (ЄУН справи 678/468/25, провадження № 1-кс-678-228/25);

куртку темно синього кольору марки «Classic» із маркуванням «16», яку поміщено до сейф пакету із № PSP4080037 - після набранням вироком законної сили повернути обвинуваченій ОСОБА_5 , скасувавши арешт, накладений ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2025 року (ЄУН справи 678/468/25, провадження № 1-кс-678-228/25).

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя підпис ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_1