30.09.2025 Справа № 940/1880/25
Провадження по справі № 1-кс/940/332/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року слідчий суддя Тетіївського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , начальника Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000192 від 18.08.2025, про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

встановив:

Старший слідчий слідчого відділення відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні № 0000192 від 18.08.2025.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням відділення поліції №3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000192 від 18.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Так, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком Тетіївського районного суду Київської області від 22 травня 2025 року за ст.126-1 КК України до двох років пробаційного нагляду, на шлях виправлення та перевиховання не став, а вчинив новий злочин за наступних обставин. Зокрема, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, в період часу з 16 червня 2025 року по 17 серпня 2025 року, перебуваючи по місцю спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв стосовно своєї матері ОСОБА_6 домашнє насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, та призвело до негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку, що призводить до погіршення її соціального функціонування та зниження якості поточного життя. 16 червня 2025 року, близько 21 години 00 хвилин, в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою спільного проживання, вчинив відносно матері ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме обзивав, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство стосовно неї та в подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 08 липня 2025 року, близько 09 години 00 хвилин, ОСОБА_4 за адресою спільного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї стосовно своєї матері ОСОБА_6 , а саме ображав її нецензурними словами, шарпав за одяг, схопив за шию та штовхнув, чим порушив її спокій та вчинив фізичне та психологічне насильство стосовно неї та в подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 17 серпня 2025 року, близько 18 години 20 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_6 , в ході якої виражався в її адресу нецензурною лайкою, порушив її спокій, чим вчинив психологічне насильство відносно неї.

Внаслідок систематичного вчиненого домашнього насильства з боку сина ОСОБА_4 , ОСОБА_6 спричинені психологічні (моральні) страждання, а саме: негативні психоемоційні переживання страху, настороги з тривожним очікуванням, почуття образи та приниженої гідності, обумовлюють пригнічений та нестійкий настрій.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

29.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Водночас, обґрунтовуючи необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, старший слідчий посилається у клопотанні на те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами, а також встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У судовому засіданні начальник Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділення поліції №3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000192 від 18.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 29.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_4 має статус підозрюваного у зазначеному кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин слідчий суддя лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, підставою обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 18.08.2025, відповідно до якого встановлено, що її син ОСОБА_4 систематично вчиняє щодо неї домашнє насильство;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 21.08.2025, яка повідомила, що її сусід ОСОБА_4 систематично вчиняє щодо матері ОСОБА_6 домашнє насильство, яке виражається у словесних образах, погрозах, приниженні, висловлюваннях нецензурною лайкою;

-копіями постанов Тетіївського районного суду Київської області № 3/940/411/25 від 03.07.2025 та № 3/940/476/25 від 24.07.2025, відповідно до яких ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;

-копією вироку Тетіївського районного суду Київської області у справі №1-кп/940/98/25 від 22.05.2025 щодо визнання винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України;

-висновком експерта №1323 від 19.09.2025 за результатами проведення судово-психологічної експертизи, відповідно до якого внаслідок психотравмуючих сімейних обставин (дій сина ОСОБА_4 ), які досліджуються за матеріалами провадження, у ОСОБА_6 зафіксовано комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку, що призводить до погіршення її соціального функціонування та зниження якості поточного життя від 21.08.2025.

На переконання слідчого судді, оголошена ОСОБА_4 підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, є обґрунтованою, в розпорядженні органу досудового розслідування є здобуті у визначеному законом порядку достатні відомості, які вказують на наявність ознак вказаного кримінального правопорушення.

Водночас, необхідно зазначити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, обґрунтовуючи клопотання, старший слідчий посилалась на наявність ризиків, передбачених пунктами 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Так, досить вірогідним є заявлений ризик можливого незаконного впливу на потерпілу, оскільки ОСОБА_4 проживає за однією адресою із потерпілою ОСОБА_9 , яка є його матір`ю, тому підозрюваний ОСОБА_4 , бажаючи уникнути відповідальності в інкримінованому йому діянні, може чинити психологічний та фізичний тиск на потерпілу з метою зміни показів у кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя вважає переконливими доводи прокурора про наявність ризику продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що обґрунтовано тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи засуджений вироком Тетіївського районного суду Київської області від 22 травня 2025 року за ст. 126-1 КК України до двох років пробаційного нагляду, на шлях виправлення та перевиховання не став, а продовжував вчиняти домашнє насильство стосовно матері ОСОБА_6 .

Отже, з урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків, передбачених пунктами 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Одночасно слідчий суддя бере до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України, відомості про особу підозрюваного, який раніше судимий, не має постійного джерела доходів, не працює та не навчається.

Водночас, застосований до підозрюваного запобіжний захід має корелюватися із ризиками та їх інтенсивністю, а також з особою підозрюваного, тобто має існувати пропорційність між заходом та мірою обмеження права та дієвості його застосування.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Отже, з огляду на викладене та доведеність прокурором наявності обґрунтованої підозри та підстав вважати, що на час розгляду клопотання наявні ризики вчинення дій, передбачених пунктами 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи відомості про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши ОСОБА_4 повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи, а також прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, крім обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд може застосувати до особи, яка підозрюється у вчиненні такого кримінального правопорушення, один або декілька таких обмежувальних заходів:1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;5) направлення для проходження лікування від алкогольної, наркотичної або іншої залежності, від хвороб, що становлять небезпеку для оточуючих, направлення для проходження програми для кривдників.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні домашнього насильства стосовно потерпілої ОСОБА_6 , з якою продовжує проживати за однією адресою, що збільшує ризик вчинення повторного домашнього насильства, є необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 обмежувального заходу, передбаченого п. 5 ч. 6 ст. 194 КПК України, а саме направлення підозрюваного для проходження програми для кривдників, яка надасть змогу покращити взаємовідносини між потерпілою та підозрюваним, і, як наслідок, зменшити ризик вчинення фактів домашнього насильства.

Керуючись статтями 176-179, 193-194,196, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000192 від 18.08.2025, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 (два) місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) за першою вимогою прибувати до слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання (перебування) та/або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 6 ст. 194 КПК України, у виді направлення для проходження програми для кривдників.

Визначити строк дії ухвали до 29.11.2025.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді буде виготовлено та оголошено о 10 год 30 хв. 01 жовтня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_10