Провадження №1-кп/523/1418/25
УХВАЛА

про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

(повний текст)

03 жовтня 2025 року м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Пересипської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання вказаного прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поданого в межах розгляду кримінального провадження №0000705, внесеного до ЄРДР 15.04.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого і офіційно непрацевлаштованого; зареєстрованого та до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє:

- 06.02.2018 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ст.ст.75, 76 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 06.11.2019 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, (зі слів) звільнився 09.08.2023 року по відбуттю строку покарання на території рф,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Пересипського районного суду м.Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України.

03.10.2025 року прокурором ОСОБА_3 подано до суду письмове клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_5 , яке мотивовано тим, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення та побоюючись покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; підсудний неодружений, офіційно не працевлаштований, без будь-яких джерел доходу, не має стійких соціальних зв`язків; вказаному підсудному відомі місце проживання та працевлаштування потерпілої, яка ще не допитана на стадії судового розгляду, що на думку сторони обвинувачення обумовлює існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України (зокрема, переховування від органів досудового розслідування, суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконний вплив на потерпілу).

Заслухавши доповідь прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного ним клопотання, вислухавши позицію захисника ОСОБА_4 та підсудного ОСОБА_5 , які висловили незгоду з клопотанням прокурора та просили застосувати відносно підсудного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дослідивши означене клопотання прокурора та матеріали судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Як слідує з матеріалів провадження, ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 07.08.2025 року відносно підсудного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.10.2025 року, включно.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, а за наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 5 ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у скоєнні особливо тяжкого та нетяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України, відповідно, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану; носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Як слідує з матеріалів судового провадження та пояснень підсудного ОСОБА_5 , останній неодружений, зі слів має чотирьох дітей; офіційно не працевлаштований; на обліку в КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР та КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я ООР» не перебуває; забезпечений місцем реєстрації та проживання на території Одеської області, але вказаний підсудний раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини; обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень, одне з яких вчинене із погрозою застосуванням насильства життю та здоров`ю потерпілої та які мали місце в умовах воєнного стану в державі і збройної агресії рф проти України.

Сукупність викладених обставин свідчить про стійку тенденцію підсудного ОСОБА_5 до вчинення кримінально-протиправних діянь корисливого спрямування, його антисоціальну поведінку та нехтування загальними нормами співіснування в суспільстві, про його небажання займатися суспільно-корисною працею в умовах складного для держави часу воєнного стану.

Наведені обставини у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини підсудного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років підтверджують актуальність передбачених ст.177 КПК України і зазначених у клопотанні прокурора ризиків, що у контексті обставин висунутого обвинувачення та характеризуючих підсудного даних об`єктивно доводить існування ризиків можливого ухилення останнього від суду, вчинення ним іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на потерпілу, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання підсудним процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану, із запобіганням означеним ризикам.

Оцінюючи ж доводи захисника ОСОБА_4 щодо зміни його підзахисному ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, більш м`який запобіжний захід є неспівмірним з тяжкістю, характером і суспільною небезпечністю інкримінованих підсудному ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та характеризуючими його особу даними.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованих підсудному ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, їх характеру, суспільної небезпечності і наслідків кримінально-протиправних діянь, зважаючи на характеризуючі особу підсудного дані, суд доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до зазначеного підсудного не зможе забезпечити виконання ними процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак й задля дотримання розумності строків судового провадження клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.26, 176-178, 182-183, 194-195, 199, 331, 369-372, ч.2 ст.376, Главою 18 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Пересипської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 01.12.2025 року, включно, без визначення розміру застави.

Копії ухвали вручити підсудному ОСОБА_5 під розписку та направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор», а також надати для відома іншим заінтересованим особам.

На підставі ч.2 ст.392 КПК України, ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1