Дата документу 03.10.2025Справа № 554/9896/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025 року м.Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України, в якій просить поновити строк на оскарження постанови прокурора, оскільки тривав процес оскарження численних постанов про закриття цього кримінального провадження; скасувати невмотивовану, незаконну, необґрунтовану постанову про відмову у визнанні його потерпілим від 07.02.2022 року, винесену прокурором у кримінальному провадженні №0000100.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що в провадженні слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтава, ОСОБА_5 перебувають матеріали кримінального провадження №0000100 від 06.10.2021 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Заявник вказує на те, що права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа.

07.02.2022 року прокурор ОСОБА_3 , не провівши жодних слідчих, процесуальних дій, спрямованих на встановлення істини у справі, та навмисно проігнорувавши докази злочинної діяльності фігуранта, яка спричинила моральні страждання, і навіть не допитавши його, виніс постанову про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000100.

В постанові прокурора відсутні посилання на матеріали досудового розслідування, які б давали підстави прийти до висновку про існування очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, які не завдано шкоди, зазначеної в частині першій статті 55 КПК України.

У судове засідання заявник ОСОБА_4 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду скарги, подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність з підтриманням заявлених вимог.

Із урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а скаржник до суду не з`явився, подавши на адресу суду клопотання про розгляд скарги у його відсутність, тому з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. Зазначив, що заявник фактично оскаржує постанову про відмову у визнанні потерпілим, тоді як заяви про залучення потерпілого до кримінального провадження ОСОБА_4 не подавав, а тому і постанова про відмову у залученні потерпілим прокурором не виносилась. На адресу Полтавської обласної прокуратури надійшло клопотання ОСОБА_4 з рядом вимог про виконання слідчих, процесуальних дій, яке було задоволено частково та надано йому витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000100 від 06.10.2021 року. В іншій частині клопотання відмовлено, оскільки у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 має процесуальний статус заявника.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, дослідивши надані документи, оцінивши докази за скаргою, приходить до наступного.

Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчих першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебувають матеріали кримінального провадження №0000100 від 06.10.2021 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Відповідно до матеріалів скарги, на адресу Полтавської обласної прокуратури 18.10.2021 року надійшло клопотання ОСОБА_6 від 12.10.2021 року з вимогами: направити йому витяг з ЄРДР; виконати вказівки, викладені в ухвалі суду від 13.09.2021 року та внести до ЄРДР відомості за ст.ст.364,365,366, ч.3 ст.382, ч.1 ст.369 КК України; направити йому пам`ятку про права потерпілого; зобов`язати слідчого скласти план слідчих (розшукових) дій, встановивши строк виконання; доручити слідчому допитати його в статусі потерпілого; доручити слідчому допитати фігуранта справи; доручити слідчому провести одночасний допит його та фігуранта справи; доручити слідчому зібрати характеризуючі дані фігуранта справи; письмово доручити слідчому виконати всі необхідні слідчі дії; проконтролювати виконання слідчим письмових вказівок, надати йому відповідь.

Постановою про часткову відмову у задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 07.02.2022 року клопотання ОСОБА_4 від 12.10.2021 року задоволено частково. Надано ОСОБА_4 витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000100 від 06.10.2021 року. В іншій частині клопотання відмовлено (а.с.13-14).

Відповідно до постанови прокурора, відмовлено у задоволенні клопотання, зокрема, оскільки у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 має процесуальний статус заявника.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 223 КПК України слідчі(розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно зі ст.93 ч.3 КПК України ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу.

Таким чином, прокурором вирішено клопотання ОСОБА_4 від 12.10.2021 року, прийнята постанова від 07.02.2022 року містить обґрунтування відмови у задоволенні вимог клопотання.

Більше того, згідно з вимогами ст. 303 ч. 1 п. 5 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Із змісту ч.5 ст.55 КПК України випливає, що у разі відмови особі у визнанні її потерпілою, слідчий або прокурор виносить мотивовану постанову, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно вимог ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, можуть бути оскаржені тільки під час досудового розслідування.

У відповідності до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмова у задоволенні скарги.

Слідчим суддею встановлено та підтверджується матеріалами скарги, що саме заяву про залучення потерпілого до кримінального провадження ОСОБА_4 не подавав, постанова про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим по кримінальному провадженню №0000100 прокурором не виносилась, в матеріалах справи відсутня.

Отже, на момент розгляду скарги предмет оскарження відсутній.

Таким чином, відсутність постанови про відмову у визнанні потерпілим також є підставою для відмови у задоволенні вимог скарги ОСОБА_4 .

Із змісту абз. 2 п. 12 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» від 09.11.2012 року № 1640/0/4-12 вбачається, що, якщо підстави для задоволення скарги відсутні, слідчий суддя постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги, яка не підлягає оскарженню.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Так, відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

Слідчий суддя приходить до висновку, що аналіз викладених обставин справи і діючого законодавства свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.

Щодо вимог заявника про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови прокурора, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 не було пропущено строк на оскарження, враховуючи тривалий процес оскарження численних постанов про закриття цього кримінального провадження.

Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1