ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2025 року м. Фастів Київської області

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000070 внесеного до ЄРДР 04.09.2025,-

в с т а н о в и в :

05 листопада 2025 року адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Фастівського міськрайонного суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження № 0000070 внесеного до ЄРДР 04.09.2025, посилаючись на той факт, що постановою начальника сектору дізнання Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 13.10.2025 кримінальне провадження № 0000070 внесеного до ЄРДР 04.09.2025 було закрито у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

З постановою потерпіла сторона ознайомилась 31.10.2025. Ознайомившись з даною постановою, представник потерпілої. вважає її незаконною, не вмотивованою і такою, що не відповідає вимогам КПК України, досудове розслідування не здійснено в повному обсязі, оскільки наявні докази по справі вказують на наявність тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком експертизи, відеозаписи можуть вказувати на механізм отримання тілесних ушкоджень.

Крім цього, адвокат ОСОБА_3 просить слідчого судді окрім скасування постанови про закриття кримінального провадження, скасувати постанову прокурора у погодженні повідомлення про підозру від 09.10.2025, яка постановлена прокурором Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_6 .

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, подала заяву, у якій просила розглянути скаргу без її участі у зв`язку із участю у невідкладних слідчих діях, вимоги скарги підтримала.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, про день розгляду скарги повідомлялись судом належним чином, органом досудового розслідування надано матеріали кримінального провадження №0000070 внесеного до ЄРДР 04.09.2025 проте неявка представника СД Фастівського РУП, прокурора, згідно вимог ст. 306 КПК України не є перешкодою у розгляді скарги по суті.

Суд, вивчивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження 0000070 внесеного до ЄРДР 04.09.2025 у частині вимоги скарги про скасування постанови про відмову у погодженні повідомлення про підозру від 09.10.2025 виданої прокурором Фастівської окружної прокуратури дійшов наступних висновків.

За змістом положень ст. 303 КПК України до повноважень слідчого судді входить розгляд скарг на конкретно визначені законом дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора та у визначених законом випадках розгляд клопотань учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Отже, за результатами розгляду скарги слідчий суддя має реалізувати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у порядку та за процедурою, передбаченому КПК України, тобто ухвалити рішення, яким скасувати рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, зобов`язати його або припинити конкретну дію або вчинити певну дію.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, стаття 303 КПК України містить вичерпний перелік дій, які підлягають оскарженню до слідчого судді, натомість адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 не звернула увагу на той факт, що оскарження постанови прокурора про відмову у погодженні повідомлення про підозру за змістом положень ст. 303 КПК України до повноважень слідчого судді не входить.

Таким чином, встановлено, що порушена в скарзі вимога, а саме скасувати постанову прокурора про відмову у погодженні повідомлення про підозру, виходячи зі змісту ст.303 КПК України, не підлягає оскарженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що скарга містить дві вимога, одна з яких відповідно до положень ч.4 ст.303 КПК України є предметом оскарження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у частині вимоги скарги скасувати постанову про відмову у погодженні повідомлення про підозру, оскільки остання не належить до тих рішень, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування до слідчого судді.

Згідно ч. 1 п. 4 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора: рішення прокурора, слідчого про закриття кримінального провадження-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Суд, вивчивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження 000070 внесеного до ЄРДР 04.09.2025 вважає, що скарга у частині вимоги про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 13.10.2025 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що СД Фастівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні 000070 внесеного до ЄРДР 04.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Постановою начальника СД Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 від 13.10.2025 кримінальне провадження № 000070 внесеного до ЄРДР 04.09.2025 було закрито у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі якщо встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до статей 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені і у ч. 5 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При проведенні досудового розслідування слідчий, дізнавач чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатніх, на їх переконання, для прийняття вмотивованого рішення.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Зі змісту ч. 1 ст. 40-1 КПК України слідує, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Слідчий суддя, на якого відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої дізнавачем постанови.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Зокрема, якщо дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення чи самої події, то він має звернути увагу на те, щоб така постанова в обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено кримінальне правопорушення та чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у його вчиненні.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним.

Приймаючи постанову про закриття кримінального провадження дізнавач у постанові від 13.10. 2025 року посилається на те, що під час досудового розслідування не здобуто жодних доказів, які б вказували, що дійсно було умисно спричинено тілесні ушкодження та жодних доказів, свідків які б підтверджували вину ОСОБА_8 в умисному вчинені кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України також не виявлено та при цьому фактично вважає ключовим покази чоловіка потерпілої ОСОБА_8 , який зазначає, «що тілесних ушкоджень своїй дружині не завдавав, а лише намагався витягнути її з автомобіля, тримаючись руками за її праву ногу та руку, з метою щоб остання не спричинила йому матеріальної шкоди».

Разом з цим, слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження дізнавач ОСОБА_7 не навела переконливих доводів неприйняття до уваги змісту показань потерпілої по справі ОСОБА_4 та не надала оцінку висновку експерта № 104 від 19.09.2025 про отримання ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, не надано оцінку за результатами огляду відео файлів, які надані потерпілою стороною, що містяться у протоколі огляду предмету.

Також, дізнавач не зробила категоричних висновків чи було вчинено кримінальне правопорушення та про наявність або відсутність в діях конкретних осіб складу кримінального правопорушення.

Таким чином, у постанові про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення, а саме, не конкретизовано особу, стосовно якої прийнято рішення про закриття кримінального провадження, не встановлені обставини, які дозволяють прийти до висновку, що в діях вищевказаної особи відсутній склад правопорушення, не вказані підстави для прийняття такого рішення та не наведені фактичні дані, які підтверджують обґрунтованість таких висновків органу досудового розслідування.

Так, у разі закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, орган досудового розслідування, повинен встановити які саме дії вчинила особа, стосовно якої прийнято відповідне рішення та належним чином обґрунтувати свої висновки про відсутність у вказаних діях певної ознаки, яка дозволяє кваліфікувати їх як конкретне кримінальне правопорушення.

Відсутність в постанові про закриття кримінального провадження належної мотивації висновків про необхідність закриття кримінального провадження суду призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження вказаної постанови до суду, а суд перевірити належним чином правильність таких висновків та наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки дізначачем доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Дослідивши оскаржувану постанову від 13 жовтня 2025 про закриття кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що рішення про закриття кримінального провадження є передчасним та невмотивованим, оскільки частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

При цьому, слідчий суддя, з огляду на положення ч. 4 ст. 40- 1 КПК України позбавлений можливості надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу щодо проведення конкретних слідчих дій, однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що дізнання зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ними висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Беручи до уваги те, що постанова про закриття кримінального провадження, яка зумовлена не виконанням процесуальних обов`язків дізнавчаем є передчасною та перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, суд вважає наявними підстави для задоволення скарги в повному обсязі.

Керуючись ст. 303-309, 110,38 24,110,91 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу у частині вимог адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000070 внесеного до ЄРДР 04.09.2025 - задовольнити.

Скасувати постанову начальника СД Фастівського РУП ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0000070 внесеного до ЄРДР 04.09.2025 від 13.10.2025.

Матеріали даного кримінального провадження повернути до СД Фастівського РУП ГУ НП в Київській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_9