УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого ВРЗСПЖЗО слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Сурсько-Литовське, Дніпровського району, Дніпропетровської області, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді майстра-електрика ремонтної майстерні взводу обслуговування та ремонту безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, офіційно не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0003767,

ВСТАНОВИВ:

25.12.2025 року слідчий ВРЗСПЖЗО слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду , незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які наполягають на задоволенні клопотання, підозрюваного, та його захисника, які просили застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчими ВРЗСПЖЗО слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0003767, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 грудня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

23.12.2025 року о 12год. 50 хв. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

24.12.2025 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даному кримінальному провадженні, повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме про те що: «відповідно до Указу Президента України від 25.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» ОСОБА_8 прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації до лав Збройних Сил України.

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, є день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з моменту мобілізації для проходження військової служби у військовій частині ОСОБА_8 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, ОСОБА_8 відповідно до вимог ст. 11, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках.

Окрім цього, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, ОСОБА_8 , повинен був поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст. 42, 68 Конституції України, згідно яких кожен, у тому числі ОСОБА_8 , зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, а також ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно якої військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Незважаючи на це, всупереч вищенаведених норм законодавства України, солдат ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем, вчинив кримінальне правопорушення проти громадської безпеки.

Так, ОСОБА_8 , усвідомлюючи те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із бойовими припасами, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і свідомо бажаючи їх настання, в порушення вимог п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, а також Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше серпня 2025 року, перебуваючи на території села Мала Токмачка, Запорізької області(більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено),знайшов споряджену ручну бойову гранату «GHO-1», яку вирішив залишити при собі, таким чином ОСОБА_8 , умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу придбав вищевказаний бойовий припас.

Тоді ж, ОСОБА_8 , усвідомлюючи те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із бойовими припасами, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і свідомо бажаючи їх настання, в порушення вимог п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, а також Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, з невстановленого досудовим розслідуванням часу, однак не пізніше серпня 2025 року, перебуваючи на території села Мала Токмачка, Запорізької області(більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено),умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу зберігав при собі вище вказаний бойовий припас.

В подальшому, ОСОБА_8 вирішив перевезти на невстановленому транспортному засобі споряджену ручну бойову гранату «GHO-1» до місця власного проживання у АДРЕСА_1 .

Так, ОСОБА_8 , усвідомлюючи те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із бойовими припасами, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і свідомо бажаючи їх настання, в порушення вимог п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, а також Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 20 грудня 2025 року, на невстановленому транспортному засобі,умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу здійснив перевезення (носіння)вищевказаного бойового припасу з невстановленого досудовим розслідуванням місця до адреси власного проживання, а саме АДРЕСА_1 , де в подальшому переніс вказаний боєприпас з транспортного засобу до приміщення будинку, де надалі продовжив умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу його зберігати.

В подальшому, 23.12.2025 близько 12:00 години ОСОБА_8 усвідомлюючи те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із бойовими припасами, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і свідомо бажаючи їх настання, в порушення вимог п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, а також Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 перебуваючи за місцем проживання взяв із місця зберігання в приміщенні будинку АДРЕСА_1 споряджену ручну бойову гранату «GHO-1» та помістив її до лівої нагрудної кишені куртки, в яку був одягнений та вийшовши із будинку за вказаною адресою, після чого, цього ж дня о 12 годині 50 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 був зупинений працівниками поліції.

За таких обставин, ОСОБА_8 підозрюється у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.»

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.12.2025, протокол огляду місця події від 23.12.2025, акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 23.12.2025, довідка про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 23.2.2025, протокол обшуку від 23.12.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 23.12.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 23.12.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 23.12.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 23.12.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 23.12.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 23.12.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 23.12.2025 та інші матеріали кримінального провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Санкція ч.1 ст.263 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 3 до 7 років, тобто згідно ст..12 КК України даний злочин класифікується як тяжкий .

При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнає в чому розкаюється.

Враховуючи, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за які передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 3 до 7 років, вважаю, що з метою уникнення покарання він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Припинення кримінально-спрямованої діяльності, передбаченої ст. 263 ч.1 КК України, яка інкримінована підозрюваному ОСОБА_8 під час дії воєнного стану має високу актуальність та значущість для суспільства.

За таких обставин, вважаю, що з метою додержання розумного балансу між суспільними інтересами та обмеженням свободи певної особи, цілодобовий домашній арешт на даному етапі слідства є виправданим, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 його процесуальних обов`язків та не буде ефективним для досягнення завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного приходжу до висновку, що забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків зможе запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням відповідних обов`язків.

Саме такий запобіжний захід буде достатнім для підозрюваного ОСОБА_8 для виконання покладених на нього обов`язків та зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 24.02.2026 року, тому строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід застосувати межах вказаного строку, а саме по 20.02.2026 року включно.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком по 20 лютого 2026 року включно, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні цілодобово залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , з покладенням на нього зобовязання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Підозрюваного ОСОБА_8 негайно доставити до місця свого проживання і звільнити з-під варти.

Ухвала діє по 20 лютого 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя