Провадження № 11-сс/4806/866/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

08.12.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали апеляційної скарги представника власника арештованого майна ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2025 року у задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000197, відомості про яке внесені до ЄРДР 17.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст.332 КК України, - відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 із клопотанням про скасування арешту майна у рамках зазначеного вище кримінального провадження, мотивуючи тим, що арештований транспортний засіб не належить підозрюваному ОСОБА_4 , а належить на праві власності ОСОБА_2 . Вилучений транспортний засіб не має відношення до даного кримінального провадження. Вилучення транспортного засобу ускладнить побутове життя власника автомобіля, який використовується ним для поїздок на роботу, до лікарні. Разом з тим, у діях правоохоронного органу міститься порушення прав ОСОБА_2 на мирне володіння майном, гарантоване статтею 1 Протоколу № 1 Європейської конвенції з прав людини.

Слідчий суддя, з врахуванням вимог клопотання та доданих до нього матеріалів, зазначив, що під час розгляду клопотання не надано доказів, які б в своїй сукупності свідчили про необґрунтованість накладення арешту на майно та спростовували висновки щодо наявності підстав для такого арешту, викладені в ухвалі про накладення арешту на майно. Крім того, слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки арештоване майно являється речовим доказом, досудове слідство триває, в зв`язку з чим клопотання про скасування арешту задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, захисник-адвокат ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якійпросить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, скасувати арешт на автомобіль марки Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 в частині заборони користування.

Перевіривши зміст апеляційної скарги та вивчивши матеріали провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_2 про скасування арешту майна, апеляційний суд вважає, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою сторони захисту, необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції може бути забезпечена можливістю їх оскарження в апеляційному порядку. Передбачене положеннями КПК право на оскарження судових рішень є важливою гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження і процесуальним інструментом виправлення судової помилки.

Водночас, як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі №494/6/18). У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження)».

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України. Також, згідно ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначений ч. ч. 1 та 2 ст. 309 КПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. До таких інших ухвал слідчого судді відносяться і ухвали, якими в порядку ст. 174 КПК України слідчий суддя задовольняє клопотання про скасування арешту майна або ж відмовляє у його задоволенні.

А тому, в аспекті положень ст. 309 КПК ухвала слідчого судді, постановлена за наслідками розгляду клопотання про скасування арешту майна, постановлена за правилами ст. 174 КПК України, не підлягає апеляційному оскарженню. В даному питанні апеляційний суд керується висновком щодо застосування норм права, викладеним у рішенні Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №569/17036/18.

Отже, ухвала слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, не підлягає апеляційному оскарженню. До того ж, у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження скасовувати арешт майна або відмовляти у його скасуванні, а це право, згідно зі ст. 174 КПК України, має виключно слідчий суддя суду першої інстанції під час досудового розслідування або суд під час судового провадження.

Згідно з висновком щодо застосовування норм процесуального права, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31 травня 2021 року у справі № 646/3986/19, перевірці в апеляційній інстанції підлягають лише ухвали слідчого судді, які пов`язані з можливістю істотного обмеження прав, свобод та інтересів особи або мають вирішальне значення для руху досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому.

За вимогами ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, при цьому суд звертає увагу, що відмова у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з оскарженням рішення суду, оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя.

Норми ст. 129 Конституції України гарантують право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження. Кримінальний процесуальний кодекс України визначає в яких випадках і які рішення судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відмова у відкритті апеляційного провадження, у зв`язку з оскарженням рішення слідчого судді оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя.

Оскільки ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2025 року стосується безпосередньо відмови у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_2 про скасування арешту майна, то така ухвала слідчого судді апеляційному оскарженню не підлягає.

Таким чином, у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката на зазначену ухвалу слідчого судді необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 309, 392, 399 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2025 року, якоювідмовлено у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особі, яка її подала разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту постановлення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1