Справа № 333/6227/25
Провадження № 1-кс/333/2793/25
УХВАЛА

Іменем України

25 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, та зобов`язання вчинити певні дії, в якій скаржник оскаржує невиконання ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ст. 55 КПК України і просить слідчого суддю зобов`язати слідчого надати йому статус потерпілого у кримінальному провадженні № 0003950 від 21.05.2025 року.

24.09.2025 року на адресу суду від старшого слідчого СВ (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_4 надійшли копії матеріалів щодо звернення ОСОБА_3 від 28.05.2025 року, а також результатів розгляду вказаного звернення. Одночасно повідомлено, що 14.06.2025 року в ході розгляду звернення ОСОБА_3 від 28.05.2025 року до ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі про визнання його потерпілим та допиту в якості потерпілого, винесено постанову про відмову у визнанні його потерпілим та допиту, як потерпілого у зазначеному кримінальному провадженні. Після чого, вказану постанову слідчого було скасовано на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2025 року по справі № 333/5735/25. В зв`язку з чим слідчим було повторно винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим від 11.07.2025 року. Підстави прийняття вказаного рішення були змістовно викладені у письмовій відповіді заявнику.

Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги через адміністрацію ДУ «Дніпровська УВП № 4», клопотання про забезпечення його участі в судовому засіданні не заявив. Від працівників Дніпровської УВП № 4 надійшла інформація про те, що ОСОБА_3 від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовився.

У зв`язку з тим, що клопотань про безпосередню участь в судовому засіданні від ОСОБА_3 на адресу суду не надходило, а від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції він відмовився, слідчий суддя вважає за можливе проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_3 .

Представник ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, будучи повідомленим судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив судове засідання провести без його участі та відмовити у задоволенні вказаної скарги, оскільки заява ОСОБА_3 була розглянута у встановленому порядку та обґрунтовано відмовлено у її задоволенні.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, тому з урахуванням строків розгляду таких скарг, слідчий суддя вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті у його відсутність.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, надані представником ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі матеріали кримінального провадження щодо звернення ОСОБА_3 від 28.05.2025 року, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з такого.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі було розглянуто клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерплим по зазначеному у скарзі кримінальному провадженні та постановлено відповідну постанову.

Так, постановою старшого слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_5 від 14.06.2025 року відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим по кримінальному провадженню № 0003950 від 21.05.2025 року.

Вказану постанову слідчого було скасовано на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2025 року по справі № 333/5735/25.

Постановою старшого слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_5 від 11.07.2025 року відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим по кримінальному провадженню № 0003950 від 21.05.2025 року.

Слідчий ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, відмовляючи в задоволені клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим по кримінальному провадженню №0003950 від 21.05.2025 року, в постанові від 11.07.2025 року визначив мотиви, за яких ОСОБА_3 на даній стадії досудового розслідування не може з об`єктивних причин бути залучений як потерпілий. Також слідчий вказав, що на даний час в ході досудового розслідування кримінального провадження не отримано достатніх та об`єктивних даних, які б свідчили про спричинення ОСОБА_3 будь-якої шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України, внаслідок можливих неправомірних дій, у зв`язку з чим відсутні підстави для залучення останнього у якості потерпілого у вказаному кримінальному провадженні та допиту в якості потерпілого. ОСОБА_3 допитано в якості свідка, під час якого останній надав покази, що стосуються вказаного кримінального провадження, при цьому, мав можливість долучити речові докази.

Постановою слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_5 від 17.03.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 в частині визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0002457 від 06.12.2024 року.

Слідчий ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, відмовляючи в задоволені клопотання ОСОБА_3 в частині надання йому статусу потерпілого у кримінальному провадженні № 0002457 від 06.12.2024 року, в постанові від 17.03.2025 року визначив мотиви, за яких ОСОБА_3 на даній стадії досудового розслідування не може з об`єктивних причин бути залучений як потерпілий. Також слідчий вказав, що на даний час в ході досудового розслідування кримінального провадження не отримано достатніх та об`єктивних даних, які б свідчили про спричинення ОСОБА_3 будь-якої шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України, внаслідок можливих неправомірних дій працівників правоохоронного органу та можливого притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим відсутні підстави для залучення останнього у якості потерпілого у вказаному кримінальному провадженні та допиту в якості потерпілого.

Положення ст. 55 КПК України визначають поняття потерпілого в кримінальному провадженні, визначають його ознаки, причинно-наслідковий зв`язок виникнення прав та обов`язків в особи на присвоєння такого статусу та обставини за яких в особи виникає таке право.

Отже, поняття потерпілого визначено в КПК України чітко потерпілий це фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Конституцією України передбачено обов`язок держави утверджувати і забезпечувати права та свободи кожної людини. У зв`язку з цим важливого значення набуває точне й однакове застосування судами норм кримінально-процесуального законодавства, якими визначено права потерпілих від злочинів.

КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим в разі неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально правової характеристики кримінального правопорушення, у разі відсутності шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву.

Вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення прокурора / слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, що слідчим було дотримано.

Слідчий ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про залучення його в якості потерпілого, в зазначеній вище постанові визначив мотиви, за яких ОСОБА_3 на даній стадії досудового розслідування не може з об`єктивних причин бути залучений як потерпілий у вказаному кримінальному провадженні.

Доводи ОСОБА_3 про наявність у нього процесуального статусу потерпілого, без документального підтвердження, не свідчить про надання останньому такого статусу в розумінні ст. 55 КПК України.

Крім того, аналіз змісту ч. 5 ст. 55 КПК України свідчить про те, що під час досудового розслідування саме слідчий або прокурор повноважні вирішувати питання, пов`язані з визнанням особи потерпілою або відмовою в такому визнанні.

Відповідно до вимог ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Чинний КПК України не надає права слідчому судді перебирати на себе повноваження слідчого приймати замість останніх осіб будь-які процесуальні рішення, віднесені виключно до компетенції уповноважених осіб органу досудового розслідування.

Ухвалення слідчим суддею рішення, яким було б зобов`язано слідчого вчинити конкретну дію, вказувало б на втручання в процесуальні повноваження слідчого, про що зазначено також у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 522/7836/21 від 01.12.2022 року.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1