Номер провадження: 11-сс/813/2323/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_9 ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.11.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000323 від 16.08.2023 відносно ОСОБА_9 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-2 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.11.2025 задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_7 та застосовано до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 08.01.2026 включно, в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що наявністю обґрунтованої підозри, ризиків передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею судовим рішенням захисник підозрюваної ОСОБА_9 ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу з доповненнями.

В обґрунтування посилається на необґрунтованість підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що підозрювана ОСОБА_9 : має постійне місце проживання, де проживає разом із родиною; є директором товариства, що покладає на неї певні обов`язки керівництва та вирішення питань господарської діяльності; раніше не судима, в якості підозрюваної у межах кримінального провадження фігурує вперше; має вищу освіту, перебуває у шлюбі та має на утриманні дитину 2011 року народження; від слідства не ухиляється, може виконувати свої процесуальні обов`язки без застосування запобіжного заходу та не має наміру переховуватися від суду; позитивно характеризується, є відповідальною, добросовісною людиною, має ряд хронічних захворювань, заслуговує довіру у суспільстві та відповідно у суду.

Але суд залишив вказані обставини без належної правової оцінки, а також не розглянув і не відхилив мотивовано аргументи і докази захисту.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 по кримінальному провадженню №0000323 від 16.08.2023.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши: суддю-доповідача, захисника підозрюваної, яка підтримала апеляційну скаргу та доповнення до неї, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-2 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме: відповіддю ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області за вих. №65/5/1/6-7960 від 09.12.2024, на доручення слідчого; відповіддю ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області за вих. №65/5/1/6-55 від 07.01.2025, на доручення слідчого; відповіддю ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області за вих. №65/5/1/6-1331 від 03.03.2025, на доручення слідчого; відповіддю ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області за вих. №65/5/1/6-2466 від 20.05.2025, на доручення слідчого; відповіддю ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області за вих. №65/5/1/6-3003 від 24.06.2025, на доручення слідчого; протоколом огляду від 19.06.2025 веб-сайтів «ImportGenius», «Northdata», «Nefterynok.info», «TradeData.Pro»; відповіддю ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області за вих. №65/5/1/6-3361 від 16.07.2025, на доручення слідчого; протоколом огляду від 15.07.2025 веб-сервісів «Sayari Graph» та «52wmb»; відповіддю ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області за вих. №65/5/1/6-3400 від 21.07.2025, на доручення слідчого; відповіддю ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області за вих. №65/5/1/6-4364 від 29.09.2025, на доручення слідчого; відповіддю ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області за вих. №65/5/1/6-4623 від 17.01.2025, на доручення слідчого; відповіддю ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області за вих. №65/5/1/6-4708 від 24.10.2025, на доручення слідчого; протоколом огляду від 24.10.2025 веб-сервісів «Sayari Graph» та «52wmb»; відповіддю ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області за вих. №65/5/1/6-4654 від 21.10.2025, на доручення слідчого; відповіддю ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області за вих. №65/5/1/6-4790 від 31.10.2025, на доручення слідчого; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 12.02.2025, які перебували у володінні Енергетична митниця Державної митної служби України; протоколом огляду від 19.08.2025 інформації, яка отримана в ході тимчасового доступу до речей і документів від 12.02.2025 в Енергетичній митниці Державної митної служби України; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем №65/5/i/6-1629 від 15.09.2025; повідомленням ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області про вчинення кримінального правопорушення за вих.№65.0.3/2/65.5.i.6-1676 від 05.11.2025.

Одночасно, апеляційний суд зазначає, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Викладене, всупереч доводам апеляційної скарги, свідчить про достатність підстав вважати, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Зважаючи на обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_9 злочину, а також можливої міри покарання, яка може бути йому призначена у разі визнання винним, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та прийнятим з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, оскільки є об`єктивні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі доведеності її вини, апеляційний суд переконаний, що на теперішній час існує ризик того, що підозрювана може здійснити спроби переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому, апеляційний суд враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений (підозрюваний) може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїда проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Колегія суддів погоджується зі слідчим суддею щодо наявності ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 України, а саме підозрювана може знищити або спотворити речові докази оскільки речові докази на теперішній час не встановлені, вони можуть містити відомості стосовно вчиненого кримінального правопорушення, викривати відомості, які мають істотне значення для встановлення обставин, та окрім того, продовжують тривати слідчі дії.

При встановленні наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України- впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, по якому на даний час продовжується проведення необхідних слідчих дій, у зв`язку з чим, апеляційний суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

Покази свідків, які ще не допитані, або в додатковому допиті яких може виникнути необхідність, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого судового розгляду. Перебуваючи на свободі, підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на свідків, схиляючи їх до зміни показів в рамках даного кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з наявністю ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливе вчинення ОСОБА_9 інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_9 з метою уникнення від кримінальної відповідальності спроможня продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, і також може вчинити нове кримінальне правопорушення

Одночасно апеляційний суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Обставини, передбачені ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлені не були.

Апеляційний суд враховує міцні соціальні зв`язки ОСОБА_9 , однак вважає, що зазначені соціальні фактори не спростовують викладені в ухвалі висновки слідчого судді та не дають достатніх підстав вважати, що вони можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано не застосував до ОСОБА_9 заставу, як альтернативний вид запобіжного заходу, оскільки відповідно до положення ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу, що апеляційний суд перевіряє законність постановлення оскаржуваної ухвали на момент її постановлення, а доцільність необхідності подальшого тримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час, під час якого також будуть перевірені факти щодо існування або зменшення заявлених у клопотанні слідчого ризиків.

Таким чином, апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для задоволення апеляційної скарги та зміни ухвали слідчого судді.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи суду, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись статтями 183, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу та доповнення до неї захисника підозрюваної ОСОБА_9 ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.11.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000323 від 16.08.2023 відносно ОСОБА_9 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-2 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4