Справа № 296/7681/24
Вирок

Іменем України

18 грудня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001048 від 01.08.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом встановлено, що 31.07.2024 близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: вул. Святослава Ріхтера, 10, м. Житомир, на ґрунті неприязних відносин, розпочав словесний конфлікт з ОСОБА_4 .

В ході даного конфлікту у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_7 , перебуваючи біля виходу з будинку, стоячи навпроти ОСОБА_4 , наніс йому один удар правою рукою, зжатою в кулак, в область лівого ока.

Вказаними діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді синця на обличчі зліва, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також неврахування окремих доказів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав повністю, надав суду наступні покази.

30.07.2024 року, повернувшись з роботи, до нього підійшов ОСОБА_4 , поводився агресивно, штовхав, висловлював образи та провокував конфлікт. Поруч була ОСОБА_8 з телефоном, яка, ймовірно, знімала події. Наступного дня він бачив ОСОБА_8 біля будинку культури, привітався з нею, вона сказала, щоб він не підходив до ОСОБА_4 , бо він нервовий.

31.07.2024 року близько о 19:30 він приїхав з роботи, займався господарством у дворі разом із гостем ОСОБА_9 , який часто приходив до них у гості. Було вже темно, десь о 21.15 він з гостем ОСОБА_9 пили чай у дворі, який принесла донька ОСОБА_10 . Коли він займався господарськими справами, до нього підійшла його дружина та повідомила, що ОСОБА_4 та його працівники виходять у їх двір курити, зробила зауваження, що дим від куріння ОСОБА_4 та ОСОБА_8 заходить у подвір`я. Він підійшов до вікна кафе, щоб ввічливо звернутись із проханням не курити біля їх двору. За вікном знаходилася ОСОБА_11 , яка його не почула, він нахилився до решітки і сказав: «Що у мене є інформація, що ви курите, може ви це питання переглянете?». В цей час підійшов кухар з бородою, спитав, що трапилося і він відповів, що зробив зауваження дівчині з приводу куріння. Підтягнулися інші відвідувачі, серед них кухар та ОСОБА_12 . Після цього вийшов ОСОБА_4 , з характерною його поведінкою, як «цар на крилечко», спитав що він хотів, не дослухавши, заявив, що він боксер та вдарив в пах, після чого махав руками, намагаючись продовжити конфлікт. Він відходив назад, підняв руки, намагаючись уникнути бійки. Дружина вийшла і стала між ними. Згодом приєднався ОСОБА_13 , який кричав нецензурні образи. Конфлікт тривав кілька хвилин, після чого вони пішли, і він ( ОСОБА_7 ) вважав, що все завершено.

Згодом ОСОБА_4 і ОСОБА_13 повернулися, продовжили провокації. Вийшов також ОСОБА_14 з дружиною, висловлював погрози, став у боксерську стійку, підбіг до нього, він відходив назад та оборонявся. Після цього ОСОБА_14 викликав когось по телефону на допомогу, мабуть, викликав поліцію, яка прибула разом зі швидкою, він цього не бачив. Коли приїхала поліція, то почали проводити якісь дії, один з поліцейських повідомив, що йому треба проїхати з ними до відділу поліції. Він взяв документи, сів в машину поліції та його відвезли у відділ, де він дав пояснення. Вважає, що конфлікт був спровокований навмисно. Удари йому були нанесені, проте значних тілесних ушкоджень не отримав, синців не залишилося, до лікарні не звертався. Переконаний, що потерпілий сам прагнув конфлікту, а його дії носили виключно оборонний характер. Раніше він не мав судимостей, у конфлікти не вступав, із сусідами проблем не мав. Вважає себе потерпілим у даній ситуації, а не винним.

Вимоги цивільного позову не визнав повністю.

Суд критично ставиться до показів обвинуваченого, вважає їх обраним обвинуваченим способом захисту з метою уникнення покарання, оскільки, незважаючи на невизнання винуватості обвинуваченим, на переконання суду, його винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення за частиною 1 ст. 125 КК України за обставин, встановлених судом, повністю підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів - показами потерпілого та свідків, письмовими доказами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що він являється переселенцем з м. Харкова, приїхав до Житомира та відкрив свій бізнес, оскільки є підприємцем вже 45 років. Відкрив ресторан за адресою: АДРЕСА_2 , це будинок на декілька входів, але потерпілий купив вже готове приміщення ресторану, перед його закладом там також був заклад. Познайомився із сусідом, який представився ОСОБА_15 . Усунув всі недоліки, які на думку ОСОБА_15 існували у його приміщенні. В один з вечорів ОСОБА_15 залляв бетоном трубу, тоді потерпілий викликав поліцію, бо могли бути тяжкі наслідки такої поведінки. Конфлікт тривав близько місяця.

В день конфлікту, а саме 31.07.2024 року потерпілий робив звіти у приміщенні, до нього підійшов кухар та повідомив, що його кличе сусід ОСОБА_15 . Він вийшов у двір та спитав у ОСОБА_15 , що він хотів. ОСОБА_15 одразу на подвір`ї почав його словесно провокувати й він зрозумів, що ведеться зйомка, почав обходити обвинуваченого, однак ОСОБА_7 схопив його за футболку, потім вдарив його в груди правою рукою. В цей час вибігла дружина обвинуваченого і сказала, що вона все бачила, все записано. Одночасно вибіг хлопець з телефоном. На його питання хто це, було повідомлено, що відео записував наречений доньки ОСОБА_7 . Потерпілий зрозумів, що це була провокація. Надалі потерпілому викликали швидку допомогу, оскільки був високий тиск, садна, розсічена брова, а також викликали поліцію. За весь цей час обвинувачений навіть не просив вибачення.

Покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду. Цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого задовольнити в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні суду показав, що знайомий з обвинуваченим, і на момент подій перебував у нього в гостях. За словами свідка, інцидент мав місце 30 липня 2024 року близько 19:30 год. Наступного дня після зазначеної дати, він також був в гостях у обвинуваченого та бачив, як ОСОБА_17 підійшов до вікна кухні кафе та звернувся з проханням не палити поблизу будівлі, а робити це у відведеному для цього місці. У подальшому потерпілий вийшов на подвір`я, почав активно розмахувати руками. Обвинувачений ОСОБА_17 почав відходити, проте потерпілий наближався до нього, внаслідок чого той впав, зачепившись за предмет на подвір`ї будівельний «козел». ОСОБА_17 тримав руки в стриманій позиції, аби нікого не зачепити, тоді як потерпілий продовжував агресивно жестикулювати, намагаючись завдати удару. Внаслідок цього потерпілий впав, при цьому, на думку свідка, він міг перечепитися через нерівності на подвір`ї або за той самий «козел» чи за футболку. Свідок стверджує, що потерпілий був одягнений у штани та футболку. Після інциденту з приміщення кафе вибігли кухарі та працівники, які почали розбороняти конфлікт. Також втрутилась дружина ОСОБА_18 , яка стала між учасниками конфлікту. Згодом, за словами свідка, на місце події прибули зять і донька потерпілого, а також працівники поліції.

Свідок зазначив, що потерпілого ОСОБА_19 особисто не знав, однак упізнав його як особу, присутню під час події. На запитання захисника щодо розбіжностей між його показами в судовому засіданні та показами, наданими під час досудового розслідування, свідок підтвердив, що в протоколі допиту міститься його підпис, проте не зміг пояснити причини таких розбіжностей, зазначивши, що був допитаний поліцією лише через два тижні після події.

Також свідок повідомив, що обвинуваченому не подобалося розміщення кафе поблизу його будинку. При цьому ОСОБА_16 наполягав, що бачив, як ОСОБА_17 тримав руки в стриманому положенні, тоді як потерпілий активно розмахував руками. Зі слів свідка, під час інциденту було завдано два удари обвинуваченому в область паху та живота.

Раніше не був знайомий із потерпілим і зараз також із ним не знайомий. Але свідку було достатньо почути від ОСОБА_20 погрози на адресу ОСОБА_15 про те, що він боксер і «щось покаже».

Свідок ОСОБА_14 надав суду наступні покази. Подія мала місце в останній день липня, у вечірній час, після дев`ятої години. Свідок є зятем потерпілого та допомагає йому у веденні господарської діяльності в кафе, зокрема із закупівлею продуктів. Того вечора свідок побачив, як ОСОБА_17 підійшов до кухарів, після чого почувся крик. Свідок виглянув у вікно та побачив, що між потерпілим та обвинуваченим виникла суперечка. Обвинувачений ОСОБА_21 схопив потерпілого за футболку і наніс йому кілька ударів. Після цього свідок викликав поліцію. Швидку допомогу, зі слів свідка, викликала, ймовірно, його дружина.

Свідок також зазначив, що до конфлікту між сторонами вже існувала напруга, оскільки сусід (обвинувачений) раніше висловлював погрози щодо закриття кафе, мотивуючи це тим, що йому щось не подобається. Також свідок повідомив, що обвинувачений заливав витяжку, закручував двері, ці дії були зафіксовані, та за вказаними фактами ведеться поліцейська перевірка.

Свідок підтвердив, що потерпілому були спричинені тілесні ушкодження: синці на оці, порвана футболка. Потерпілий лікувався амбулаторно, стаціонарного лікування не проходив. Сам свідок також возив потерпілого до лікарні на автомобілі. Відразу після конфлікту свідок, перебуваючи у стані емоційного збудження, нецензурно висловився на адресу обвинуваченого, вважаючи таку поведінку відповідною ситуації.

Свідок також зазначив, що у потерпілого ОСОБА_22 була порвана футболка, зламані окуляри, спостерігались порушення мовлення, ймовірно через травму мова була затягнута, розбите око. З цих причин викликали швидку допомогу.

Під час проведення слідчого експерименту свідок надавав правдиві покази, які в повному обсязі підтвердив у судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_8 пояснила наступне. 31 липня 2024 року вона перебувала на роботі у кафе «Хантер». Близько 21:20 год. до них підійшов сусід обвинувачений ОСОБА_17 , та почав висловлювати претензії, чому вони прогулюються поблизу. У відповідь працівники кафе зазначили, що просто дихають свіжим повітрям, однак обвинувачений зауважив, щоб вони «там не ходили». Після цього до кафе приїхав ОСОБА_23 , і свідок разом з іншими особами займалась розпакуванням покупок.

У подальшому, зі слів свідка, вона почула крик. Вийшовши, побачила, що обвинувачений схопив потерпілого за футболку. До місця події підійшли бармен ОСОБА_24 та напарник ОСОБА_25 , які намагались розборонити обвинуваченого та потерпілого.

На запитання суду свідок зазначила, що перед конфліктом між обвинуваченим та потерпілим відбулася словесна суперечка. Після цього, зі слів свідка, обвинувачений ОСОБА_17 схопив потерпілого за футболку, а потім наніс йому удар в обличчя. Свідок перебувала біля вікна і спостерігала це на власні очі. Також вона повідомила, що обвинувачений неодноразово скаржився на різні дії працівників кафе, висловлюючи невдоволення словами: «там не ходи, те не роби».

Свідок додала, що обвинувачений підходив як до неї, так і до прибиральниці з подібними зауваженнями. Також він висловлював претензії й на адресу потерпілого.

Свідок наголосила, що обвинувачений наніс потерпілому два удари, внаслідок яких у останнього почала текти кров, була розсічена брова, порвана футболка. Потерпілий мав блідний вигляд, почувався погано і не виявляв бажання спілкуватися.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні надав наступні покази. Був свідком подій, які відбувалися на території кафе «Хантер», де стався конфлікт між потерпілим та ОСОБА_15 , батьком його колишньої дівчини ОСОБА_27 . Свідок знаходився на подвір`ї, біля гойдалки, коли почув суперечку з приводу паління. Чоловік із кафе «Хантер» поводився агресивно до ОСОБА_15 та наніс йому удар рукою в область тулуба. Після цього він спотикнувся, впав на «козла» (дерев`яний інвентар) і порвав футболку.

До конфлікту долучилися ще двоє чоловіків: один також вів себе агресивно, а інший вигукував нецензурні слова й погрожував, що буде бити. Згодом на місце прибула поліція. Швидка допомога не викликалася.

Свідок бачив один удар, нанесений потерпілим ОСОБА_15 правою рукою в область грудей. ОСОБА_15 відходив назад із піднятими руками, показуючи, що він не має наміру конфліктувати. Потерпілий ішов на нього, спіткнувся об «козла» та впав, при цьому йому порвало футболку. Стверджує, що ОСОБА_15 не торкався до «козла», потерпілий упав самостійно.

Свідок ОСОБА_28 (дружина обвинуваченого) в судовому засіданні надала наступні покази. 31.07.2024 року події відбувалися у їх подвір`ї. Протягом дня співробітники кафе «Хантер» виходили палити на подвір`я, через що дим потрапляв у їхню квартиру. Близько 21:30 свідок перебувала на кухні, готувала вечерю, а на вулиці знаходилися її чоловік зі знайомим та донька з хлопцем. Чоловік зробив зауваження працівникам кафе через куріння, після чого вони покликали ОСОБА_19 . Останній вийшов із нецензурною лайкою, заявив, що має розряд з боксу, та почав наносити удари її чоловікові лівою рукою в пах, правою в обличчя.

Свідок бачила це з вікна, після чого вибігла на подвір`я. Під час конфлікту ОСОБА_29 перечепився і впав на дерев`яний інвентар («козла»), в результаті чого порвав футболку. Згодом на місце вибігли інші працівники кафе, серед яких бармен та двоє кухарів. ОСОБА_29 продовжував поводитись агресивно, виголошував погрози на адресу її чоловіка («ця футболка тобі дорого обійдеться»).

Згодом прибула поліція, у якої були увімкнені бодікамери. Поліцейські сфотографували її чоловіка для експертизи. У потерпілого, окрім порваної футболки, видимих тілесних ушкоджень вона не спостерігала.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні надала наступні покази. Вона є дочкою обвинуваченого. 31.07.2024 близько 21:30 год перебувала на подвір`ї біля свого хлопця, коли підійшов її батько, відчув запах цигарок і підійшов до вікна кафе, щоб з`ясувати, хто курить. Свідок бачила, як з кафе вийшов чоловік, на ім`я ОСОБА_20 , почалися словесні крики. Вона чула, що ОСОБА_20 заявив про спортивний розряд з боксу. Сторони рухалися біля вікна, чула багато криків у бік її батька. Саму подію вона знімала на відео і передала слідчому.

Свідок зазначила, що агресивним виглядав саме ОСОБА_20 , а її батько намагався відходити назад і не мав наміру вступати в бійку. Вона бачила, що потерпілий розмахував руками та висловлював погрози, але прямих ударів у момент нанесення тілесних ушкоджень не зафіксувала, оскільки відверталася. Їй здалося, що ОСОБА_20 падав на «козла» на подвір`ї, після чого встав.

Після конфлікту на подвір`я виходили співробітники кафе, в тому числі охоронець, який перешкоджав свідку пройти додому. Вона продовжувала знімати відео, бо відчувала страх.

У суді свідок підтвердила, що бачила подію через прозорий паркан. Вона зауважила, що на досудовому слідстві її покази відрізняються від теперішніх, оскільки слідчий не врахував усі її виправлення і вона відчувала психологічний тиск. Прямих погроз їй не висловлювали.

Свідок не може достеменно підтвердити факт нанесення тілесних ушкоджень батькові, але вважає, що наміри у потерпілого були. Водночас вона підкреслила, що її батько не проявляв агресії, відходив назад і прагнув уникнути бійки.

Слідчий експеримент із її участю не проводився.

Свідок ОСОБА_31 надала суду наступні покази. Вона являється донькою обвинуваченого. 31 липня 2024 року, у вечірній час, приблизно о 21:00, за адресою: вул. С. Ріхтера, 10 вона бачила, що на подвір`ї стояла одна машина. Мама попросила її винести чай на подвір`я, де перебував батько з другом. Свідок винесла чай, привіталася із сестрою та її хлопцем, які сиділи на гойдалці, після чого пішла. Приблизно через 10 хвилин почула, як мама кричить, та вибігла на вулицю. Там побачила маму, батька і «повного» лисого чоловіка, ім`я якого їй невідоме. Він розмахував руками, кричав та поводився дуже агресивно. На футболці ОСОБА_20 (господаря кафе) була видима порваність, і свідок припустила, що між ними сталася бійка, а мама намагалася їх розборонити. Сестра почала знімати подію на камеру.

Потім на вулицю вийшли працівники кафе кухар і кухарка, які просто спостерігали. Далі підійшов чоловік у білій футболці, якого свідок не знає; він кричав та викликав поліцію. Свідок пам`ятає, що ОСОБА_20 вигукував: «Я знесу ваш дім, поставлю тут машину». Після цього прибула поліція і біла «Tesla».

Конфлікт між ОСОБА_22 і батьком безпосередньо ОСОБА_31 не бачила. Поліцію викликав чоловік у білій футболці власник білої «Tesla», перебуваючи у їх подвір`ї. При цьому ОСОБА_22 також був присутній. ОСОБА_22 вигукував, що знесе їх дім, та повідомляв, що він майстер спорту з боксу. «Повний» чоловік у білій футболці й ОСОБА_22 поводилися дуже агресивно. Донька ОСОБА_22 та жінка чоловіка у білій футболці також були присутні.

До цієї події, 10 липня 2024 року, перебуваючи за комп`ютером, свідок чула конфлікт між ОСОБА_22 і батьком. ОСОБА_22 не подобалась доріжка, він плювався кукурудзою, щось говорили й розійшлися. Це вона розцінила як провокацію. На питання сторони захисту відповіла, що їй нічого невідомо про те, що батько забивав двері ОСОБА_22 . Ставлення батька до кафе нейтральне. Подвір`я, на її думку, розмежоване. Батькові не подобалося, що працівники кафе виходять курити, і дим потрапляє на їх територію, адже у них ніхто не курить.

До показань свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_26 суд відноситься критично, оскільки ОСОБА_16 перебуває у дружніх стосунках з обвинуваченим, ОСОБА_26 є хлопцем доньки обвинуваченого, їх покази, надані суду не послідовні, спростовуються показами потерпілого, інших свідків, які узгоджуються між собою, матеріалами кримінального провадження, дослідженими судом, та вважає, що вони зацікавлені результатами розгляду справи.

Крім того, суд критично оцінює покази свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_28 , які зацікавлені у пом`якшенні відповідальності обвинуваченого, оскільки ОСОБА_30 , ОСОБА_31 є доньками обвинуваченого, а ОСОБА_28 дружиною обвинуваченого, не бере до уваги їх покази в частині того, що саме потерпілий наносив удари обвинуваченому, оскільки ці покази спростовуються оглянутими в судовому засіданні відеофайлами, висновком експерта, показами потерпілого, свідків, які є послідовні та узгоджуються між собою. Дані обставини свідчать про те, що вони дають неправдиві показання з метою виправдання обвинуваченого.

Окрім безпосередньо отриманих під час судового розгляду показів потерпілого та свідків, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю підтверджується сукупністю досліджених, з урахуванням позицій учасників судового провадження, письмових доказів:

-витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.08.2024, відповідно до якого 31.07.2024 близько 22 год 00 хв невідома особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 спричинила тілесні ушкодження гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-рапортом інспектора поліції, відповідно до якого, прибувши на місце виклику було виявлено заявника ОСОБА_4 , який повідомив що його сусід ОСОБА_7 в ході словесної сварки почав простягати руки та наніс тілесні ушкодження в ділянку обличчя, порвав верхній одяг (футболку). Надалі на місце виклику прибула швидка допомога, яка після огляду госпіталізувала ОСОБА_4 в лікарню;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 01.08.2024;

-актом судово-медичного обстеження (дослідження) №1217, згідно якого у гр. ОСОБА_4 виявлено синець на обличчі зліва, який утворився від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею. Від удару таким по обличчю, в термін та за вказаних обстеженим, відноситься до легкого тілесного ушкодження;

-відповідно до виписки №4963 із медичної картки амбулаторного хворого вказано уточнений діагноз забійна поверхнева рана лівої повіки. Параорбітальна гематома зліва. Забій грудної клітки зліва;

-протоколом проведеного слідчого експерименту від 02.08.2024 встановлено наступне. Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 31.07.2024 року близько 22 години 00 хвилин він перебував у власному ресторані «Хантер», що розташований за адресою; м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 10 та вже закривав його. Однак, його покликав ОСОБА_12 та повідомив, що його кличе сусід ОСОБА_17 з 4 квартири. Коли він вийшов на вулицю то спитав у ОСОБА_32 », останній почав казати, що його працівники багато курять на вулиці, а він цього не допустить. В них розпочалася словесна перепалка (у цей час на вулиці нікого не було, однак через вікно дану ситуацію бачили гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_14 ), останній схопив його за сорочку та потягнув на себе, вона порвалася. Після чого ОСОБА_15 , стоячи навпроти нього, наніс йому кулаком правої руки удар в область лівого ока, після чого кулаком лівої руки наніс один удар в область грудної клітини. Надалі на вулицю вибігли ОСОБА_12 , ОСОБА_23 , ОСОБА_13 та відтягнули ОСОБА_15 від потерпілого, після чого ОСОБА_33 викликав працівників поліції та швидку медичну допомогу. Далі потерпілий ОСОБА_4 показав як саме він отримав тілесні ушкодження;

- протоколом проведеного слідчого експерименту від 12.08.2024 за участю свідка ОСОБА_14 встановлено наступне. 31.07.2024 року близько 22 години 30 хвилин він перебував у свого знайомого ОСОБА_4 в ресторані «Хантер», що розташований за адресою; м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 10 та допомагав з закупкою товарів. В цей час перебував на кухні разом з ОСОБА_34 та ОСОБА_35 покликав ОСОБА_36 на вулиці, то одразу було чути як обвинувачений розпочав розмову на підвищених тонах. На кухні було відкрите вікно яке виходить на внутрішній двір, підійшовши до вікна свідок побачив, що на вулиці знаходиться тільки ОСОБА_4 та ОСОБА_17 в них був словесний конфлікт, після чого ОСОБА_17 схопив ОСОБА_4 правою рукою за футболку, в подальшому ОСОБА_4 вирвався та порвалася футболка, після чого ОСОБА_17 наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока та кулаком лівої руки в область грудної клітини ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду місця події від 12.08.2024 з доданою фототаблицею;

- протоколом проведеного слідчого експерименту від 12.08.2024 за участю свідка ОСОБА_12 встановлено наступне. 31.07.2024 року він перебував на роботі в ресторані «Хантер», що розташований за адресою; м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 10, та бачив як ОСОБА_17 наносив ОСОБА_4 тілесні ушкодження. А саме він був на кухні разом з ОСОБА_34 , та ОСОБА_17 постукав до їх вікна та розпочав конфлікт, після чого він покликав ОСОБА_4 і він вийшов у внутрішній двір. Через деякий час з вулиці було чути крики й у вікно свідок побачив, що ОСОБА_17 схопив ОСОБА_4 за футболку, потім ОСОБА_17 наніс один удар кулаком правої руки в область грудної клітини ОСОБА_4 ;

- постановою дізнавача від 13.08.2024 DVD диск визнано речовим доказом.

- протоколом огляду відео від 13.08.2024 року на якому міститься розмова учасників інциденту;

- протоколом проведеного слідчого експерименту від 12.08.2024 за участю свідка ОСОБА_8 встановлено наступне. 31.07.2024 року близько 21 год 30 хв вона перебувала на роботі в ресторані «Хантер», що розташований за адресою; м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 10, та працювала на кухні з ОСОБА_37 цей час до вікна кухні підійшов сусід ОСОБА_17 і почав казати чому вони там курять. Після чого покликали ОСОБА_4 . Він вийшов у внутрішній двір. Через деякий час з вулиці було чути крики й у вікно свідок побачила, що ОСОБА_17 схопив ОСОБА_4 за футболку, потім ОСОБА_17 наніс один удар кулаком правої руки в область грудної клітини ОСОБА_4 ;

-висновком експерта №1309, відповідно до якого при судово-медичному обстеженні у гр. ОСОБА_4 виявлено синець на обличчі зліва, який утворився від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, від удару таким по обличчю, відноситься до легкого тілесного ушкодження і міг бути заподіяний в термін та за обставин, вказаних потерпілим як при судово-медичному його обстеженні, так й при проведенні слідчого експерименту;

-протоколом проведеного слідчого експерименту від 15.08.2024 за участю свідка ОСОБА_7 встановлено наступне. 31.07.2024 року він перебував вдома за адресою: м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 10. Працівники ресторану «Хантер» виходили в цей день до його подвір`я та палили цигарки разом з ОСОБА_4 , його дружина про це йому повідомила. Він підійшов до вікна кухні (з решіткою), яке було відкрите ресторану «Хантер» та працівницю кухні - кухаря попросив не палити біля його подвір`я. Інший працівник покликав ОСОБА_4 та він вийшов до нього на подвір`я та встав на сходинку вище за нього почав питати «Що ти хочеш?», ОСОБА_7 повідомив, що його працівники вийшли сьогодні курити до його подвір`я, за яким він слідкує та прибирає на протягом 30 років, він відповів, що ніхто не буде робити те, що йому треба. ОСОБА_7 запитав, що вони вчора пили, якого качана їли, що вчора такого сталося, що вони його провокували. (30.07.2024 року ОСОБА_4 заглядав до його подвір`я, дивився чи є свідки, дивився чи хтось катається на гойдалці, заглядав до гаража, сарай, провокував на якийсь вислів з мого боку. В цей час особливу увагу мені приділяли працівники кухні заглядаючи на подвір`я, раніше такого не було, це була змова з їхнього боку, однак він в цей час пішов додому не звертаючи на нього увагу). ОСОБА_4 повідомив, що в нього перший розряд по боксу та він зі ним розбереться, вдарив його лівою рукою в пах, а правою рукою в живіт з правого боку чим і спровокував бійку. Він йшов на нього вперед, а ОСОБА_7 відходив та в цей час ОСОБА_4 зачепився за нерівності землі та впав на «Козла». Після чого вибігла дружина ОСОБА_7 та встала поміж ними й сказала, що вона все бачила, на вулицю вийшли тільки 2 працівники «Хантер» та вони нічого не бачили;

- висновком експерта №1317, відповідно до якого при судово-медичному обстеженні у гр. ОСОБА_4 виявлено синець на обличчі зліва, який утворився від дії тупого твердого предмету, від удару таким по обличчю і виключається можливість його заподіяння при падінні з послідуючими ударом до тупого твердого предмету. Враховуючи локалізацію синця на обличчі зліва у гр. ОСОБА_4 та дані обставини свідком ОСОБА_7 при його допиті та протоколі проведеного слідчого експерименту за його участю можна вважати, що синець на обличчі у потерпілого не міг бути заподіяний за обставин вказаних свідком ОСОБА_7 .

Характеризуючі особу обвинуваченого ОСОБА_7 документи.

Окрім цього за клопотанням обвинуваченого та його захисника в судовому засіданні було допитано експерта ОСОБА_38 , яка зазначила, що вона є експертом, стаж роботи з 1995 року, підтвердила, що проводила судово-медичні обстеження гр. ОСОБА_4 за № 1217 від 01.08.2024, та проводила судово-медичну експертизу за матеріалами досудового розслідування по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 за №1309 від 13.08.2024 року, підтвердила, що на підставі проведених експертиз є така можливість спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень шляхом нанесення удару.

Висновки досліджених судом судових експертиз, проведені компетентними спеціалістами, які відповідно до Закону України «Про судову експертизу» мають право на проведення експертиз, а також узгоджуються з іншими об`єктивними доказами по справі.

Перераховані докази суд визнає достовірними, оскільки даних про те, що вони здобуті незаконним шляхом у суду немає. Таким чином, у сукупності перелічені вище докази безумовно підтверджують подію і склад вказаного вище кримінального правопорушення, що інкриміноване ОСОБА_7 .

Дані докази суд вважає такими, що зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, належними та допустимими та такими, що не містять розбіжностей чи суперечностей.

Відтак, суд вважає, що вина ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні й доведена повністю «поза розумним сумнівом».

Оцінка доводів обвинуваченого та сторони захисту. Мотиви суду щодо доводів сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_7 звертався із зауваженнями на правильність записів в журналах судового засідання від 04 лютого 2025 року та 07.03.2025 року. У своїх зауваженнях стверджує, що в судовому засіданні від 04.02.2025 року знайшов невідповідність ведення записів та, на його думку, трактуються на користь ОСОБА_4 .

Під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко та відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК України (ст. 27 КПК України). Журнал судового засідання є однією з форм фіксування кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 103 КПК України).

Згідно з інструкцією щодо роботи з технічними засобами фіксування судового засідання, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 06.06.2022 № 156, результатом фіксування судового засідання є створення: технічного запису судового засідання - електронного файлу в форматі відео та (або) звукозапису. При цьому файл відеозапису судового засідання містить в собі одночасно відео та звукозапис судового засідання; журналу судового засідання, відповідно до правил кримінального судочинства.

Під час здійснення фіксування судового засідання секретар судового засідання забезпечує ведення журналу судового засідання відповідно до вимог процесуального законодавства, роздрукований паперовий примірник якого приєднується до матеріалів справи в паперовій формі.

Фактичний зміст конкретних процесуальних дій фіксується у технічному записі, а у протоколі судового засідання відображається їх назва і час вчинення. Протокол судового засідання є відображенням загальної позиції сторін, в ньому вказується стислий основний зміст пояснень сторін, а дослівний запис усіх пояснень, клопотань учасників судового процесу або детальний опис відображення усіх їх дій у протоколі судового засідання не передбачений діючим законодавством.

Не відображення секретарем судового засідання в журналі судового засідання дослівної інформації виступів учасників справи в ході судового розгляду не вказує на неповноту журналу судового засідання, оскільки він не є стенограмою, весь хід судового засідання відображено у відповідному технічному засобі, що є невід`ємною частиною матеріалів судової справи.

Обвинувачений заявив клопотання щодо недопустимості протоколів проведення слідчих експериментів від 12.08.2024 року за участю свідка ОСОБА_12 , від 02.08.2024 за участю свідка ОСОБА_4 , від 13.08.2024 за участю свідка ОСОБА_8 , від 12.08.2024 за участю свідка ОСОБА_14 , вказавши, що дані протоколи не можуть вважатися належними доказами у справі. На його переконання, слідчі дії були проведені з одним невідомим учасником, зазначений у протоколі час не відповідає фактичним обставинам, документи виготовлені із порушеннями встановленого порядку, містять надумані відомості та не узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження.

Метою слідчого експерименту відповідно до частини 1 статті 240 КПК є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Проведення за участю свідка слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на відміну від допиту, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

Нормативна модель слідчого експерименту передбачає безпосередню участь свідка у проведенні дій, спрямованих на досягнення легітимної мети цієї слідчої дії, а саме у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведенні необхідних дослідів чи випробувань. Шляхами досягнення мети слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК є проведення слідчим, прокурором відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Отримання від свідка відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети й вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні частини 2 статті 84 та пункту 3 частини 2 статті 99 КПК є документом.

При проведенні слідчого експерименту участь свідка не може виявлятися виключно в формі повідомлення відомостей про фактичні дані, які мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до нормативного змісту засади безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК), суд досліджує докази безпосередньо з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, де показання свідка та протокол слідчого експерименту за участю цього ж свідка є предметом оцінки суду за правилами, визначеними статтею 94 КПК, тобто це окремі самостійні процесуальні джерела доказів.

Дотримання стандартів справедливості провадження досягається через дотримання прав сторони захисту з урахуванням якості доказів сторони обвинувачення, включно з вирішенням питання про те, чи породжують сумнів щодо їх надійності або точності обставини, за яких їх було отримано, чи були використані у провадженні докази, отримані з порушенням прав на захист.

А ні сторона захисту, а ні обвинувачений ОСОБА_7 не зазначили, які саме порушення кримінального процесуального закону були здійснені слідчим під час проведення слідчих експериментів зі свідками, водночас вважає усі докази обвинувачення неналежними та недопустимими.

Судом встановлено, що протоколи слідчих експериментів від 12.08.2024 року за участю свідка ОСОБА_12 , від 02.08.2024 за участю свідка ОСОБА_4 , від 13.08.2024 за участю свідка ОСОБА_8 , від 12.08.2024 за участю свідка ОСОБА_14 складено уповноваженими особами, у спосіб та у порядку, визначеними ст.ст. 103-106, 240 КПК України, свідки попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, свідкам роз`яснені їх права (про що містяться відповідні підписи у протоколі), до участі у слідчому експерименті залучено понятих, здійснювалась фіксація проведених слідчих дій, участь свідків у слідчому експерименті була добровільна.

Під час допиту у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 , свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 надали покази, які узгоджуються з тими обставинами та фактичними даними, які вони повідомляли під час слідчого експерименту.

Ствердження обвинуваченого ОСОБА_7 ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджені відповідними доказами.

Матеріали кримінального провадження містять достатні підстави для висновку про те, що протоколи слідчих експериментів від 02.08.2024, 12.08.2024 та 13.08.2024 відповідають вимогам кримінального процесуального закону, зокрема статей 104, 105 КПК, а саму слідчу дію проведено за правилами та в порядку, передбаченими ст. 240 цього Кодексу, з дотриманням встановленої кримінальним процесуальним законом процедури проведення слідчого експерименту за участю свідків, та процесуальних гарантій, що виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від свідків у ході слідчого експерименту.

Протоколи проведення слідчих експериментів з доданими дисками з відеофайлами, складені та оформлені у порядку, передбаченому КПК України, і є джерелом доказів, оскільки в них підтверджуються обставини й факти, що мають значення для вирішення справи.

Судом не встановлено порушень під час проведення слідчих експериментів та складання протоколів за наслідками їх проведення, а тому зауваження на них, подані обвинуваченим та захисником, судом не беруться до уваги.

Щодо незгоди обвинуваченого обставин, викладених в обвинувальному акті, скорочені строки його виконання, отримання поштою без печатки та відсутність доказів обставин інкримінованих дій, що, на його думку, є підставою для визнання такого акта недопустимим, суд зазначає наступне.

Безпідставними посиланнями щодо скерування обвинувального акту відносно ОСОБА_7 в короткі строки - 20 днів, оскільки з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових (слідчо-розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім; (п. 2 ч. 3 ст. 219 КПК України).

Згідно з ч.2 ст.42 КПК України, обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК України.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень п.4 ст.110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК України визначає, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Щодо посвідчення обвинувального акта виключно шляхом підпису слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно, при цьому жодних додаткових вимог щодо посвідчення обвинувального акта у ст. 291 КПК України не зазначено.

Як вбачається зі змісту обвинувального акта, він підписаний і затверджений 20.08.2024 прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

На переконання суду, відповідно до ч. 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт набуває статусу офіційного документа з моменту його затвердження прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні.

Клопотання обвинуваченого про визнання доказів недопустимими, з підстав порушення порядку проведення судово-медичної експертизи та порушення прав обвинуваченого під час призначення та проведення судово-медичної експертизи, а саме: постанови про призначення судово-медичної експертизи від 12.08.2024 та 15.08.2024, суд вважає необґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до статті 101 КПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність.

Висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими.

Статтею 3 Закону України «Про судову експертизу» вказано, що судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності й повноти дослідження.

До обов`язку судового експерта статтею 12 Закону України «Про судову експертизу» віднесений обов`язок провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок.

Як вказує ст. 13 Закону України «Про судову експертизу» незалежно від виду судочинства судовий експерт має право ознайомлюватися з матеріалами справи, що стосуються предмета судової експертизи, і подавати клопотання про надання додаткових матеріалів.

Усі докази, які підлягають дослідженню експертом, надаються експерту виключно тією особою, яка залучила експерта для проведення експертизи.

Пунктами 2.1, 2.2, 2.3 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.95 р. № 6 передбачено, що судово-медична експертиза проводиться згідно з постановою особи, що проводить дізнання, слідчого, прокурора, судді, а також за ухвалою суду.

Підставами для призначення вказаної судово - медичної експертизи була необхідність встановити характер виявлених тілесних ушкоджень потерпілого та механізм їх утворень. З метою встановлення всіх обставин надавалась необхідна документація, а також всі необхідні для проведення експертизи документи, які зібрані в ході досудового розслідування. У ході проведення вказаної експертизи жодних клопотань експертом, щодо неможливості її проведення, у зв`язку з відсутністю необхідних документів, не заявлялось.

Експерт має право керуватись виключно тими даними та досліджувати тільки ті докази, які йому надані стороною кримінального провадження.

Розглянувши усі аргументи обвинуваченого, стосовно порушення права на захист під час проведення експертизи, суд констатує, що відсутні підстави для визнання висновків експерта недопустимим доказом, оскільки вони відповідають вимогам ст. ст. 101, 102 КПК України, будь-яких невідповідностей закону або суперечностей у наданих експерту документах, судом не встановлено, а тому цей доказ є допустимим.

Окрім цього за клопотанням ОСОБА_7 до матеріалів справи було долучено, та оглянуто в судовому засіданні диск з відео, яке було зафіксоване свідком ОСОБА_31 на мобільний телефон.

Незгода обвинуваченого з наданими стороною обвинувачення доказами у кримінальному провадженні не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання доказів недопустимими, а є лише способом захисту обвинуваченого і його намаганням спростувати докази, які об`єктивно вказують на вчинення ним кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за скоєне.

З огляду на наведене, інші доводи обвинуваченого не спростовують провину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому проступку, за встановлених судом обставин.

Окрім того, після закінчення з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, судом було з`ясовано в учасників судового провадження, чи бажають вони доповнити судовий розгляд і чим саме, клопотань заявлено не було, суд перейшов до судових дебатів.

За клопотанням сторін кримінального провадження (прокурора, захисника потерпілого) судовий розгляд відкладено для надання часу для підготовки до судових дебатів.

До початку судових дебатів та під час їх проведення обвинуваченим були заявлені ряд клопотань, на підставі чого, відповідно до ст. 364 КПК України, суд відновив з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами.

Так, розглядаючи клопотання обвинуваченого щодо постановлення окремої ухвали щодо свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , потерпілого ОСОБА_4 , у зв`язку з виявленням під час розгляду справи неправдивих показань, підробки доказів з метою допомоги в незаконному збагаченні та незаконного збагачення та направлення прокурору чи органу досудового розслідування в порядку ст. 214 КПК України, суд прийшов до наступного.

Окрема ухвала суду за КПК це спеціальний від судового рішення, яким суд інформує відповідні органи про виявлені під час кримінального провадження порушення закону, причини та умови, що сприяли їх вчиненню, для вжиття заходів реагування, як от притягнення винних до відповідальності або усунення недоліків, не вирішуючи основної справи по суті. Суд постановляє ухвалу для запобігання правопорушенням та забезпечення законності.

Під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України жодного порушення закону, а ні з боку органу досудового розслідування, а ні з боку прокуратури виявлено не було. Також не було виявлено порушення закону з боку свідків, допитаних в судовому засіданні, а також допитаного судом потерпілого. Під час допиту в судовому засіданні, будучи приведеними до присяги, потерпілий ОСОБА_4 , свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_14 надали послідовні та незмінні покази, які узгоджуються з тими обставинами та фактичними даними, які вони повідомляли під час слідчого експерименту, узгоджуються між собою та не суперечать один одному.

З огляду на вкладене, суд не вбачає підстав для винесення окремої ухвали, оскільки під час розгляду кримінального провадження порушення закону, причин та умов, що сприяли їх вчиненню, для вжиття заходів реагування, виявлено не було.

Мотиви призначення покарання.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення, безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, виходячи із вимог ст. 337 КПК України, зокрема з того, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження, дійшов до висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 125 КК України.

Таким чином, суд на підставі всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає доведеним вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто вчинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з п. 3 вищевказаної Постанови визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також з особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого віку не має.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, враховуючи конкретні обставини скоєного кримінального проступку, ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів, йому слід призначити покарання в межах санкції статті особливої частини Кримінального кодексу України у виді громадських робіт.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

У рамках даного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення з останнього заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди в сумі 8856 грн та моральної шкоди в сумі 40000 грн.

Згідно ч.1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно п. 4 постанови ПВС України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до п. 5 даної постанови, суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У п. 9 постанови зазначається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих відносинах, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Саме тому, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з урахуванням обставин вчинення даного кримінального проступку, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід не обирався.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує згідно з положеннями ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду в сумі 8856 (вісім тисяч вісімсот п`ятдесят шість) грн 00 коп. та моральну (не майнову) шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Речові докази: DVD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів, починаючи з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, надіслати потерпілому.

Головуючий суддя ОСОБА_1