УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власників майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000772 від 13.06.2025 року, відкритого за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор, в рамках кримінального провадження № 0000772 від 13.06.2025 року, відкритого за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 369-2 КК України, після усунення недоліків, звернулась до слідчого судді із клопотанням, в якому просить накласти арешт з метою збереження речових доказів на майно, на майно яке вилучено 20.10.2025 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , на майно яке 20.10.2025 вилучено під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 та на майно, яке було вилучено 20.10.2025 під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_3 .

У судовому засіданні:

Прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Представник власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 надала письмові заперечення в яких просить відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на майно ОСОБА_5 , а саме на мобільний телефон та автомобіль. Захисник зазначила, що автомобіль було придбано за кошти, які надано батьком ОСОБА_5 , дружини підозрюваного, яка їм користується. Вказаний автомобіль потрібен для потреб сім`ї, у ОСОБА_7 на утримані неповнолітня дитина яка хворіє та потребує постійного відвідування медичних закладів. Також захисник повідомила, що автомобіль не є ні предметом, ні засобом вчинення злочину у відповідності до підозри. Відсутні відомості, що він придбаний за грошові кошти отримані від злочинної діяльності. Щодо мобільного телефону то захисник вважає, вимоги в цій частині клопотання є незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки телефон мобільний належить ОСОБА_8 про що вона повідомляла під час обшуку, він не містить паролю, тому слідчий вільно перевірив його вміст, однак не зазначивши, яка інформація на його погляд може мати інтерес для слідства, вилучив телефон, лише надавши можливість виписати декілька номерів. Вважає, що постанова про визнання мобільного телефону речовим доказом взагалі не містить відомостей, які свідчили б що даний мобільний телефон можливо та доцільно визнати речовим доказом у контексті вимог кримінального процесуального закону, а саме ст. 98 КПК України.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що У провадженні слідчого відділу Одеського районного управління №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000772 від 13.06.2025 року, відкритого за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.06.2025 до ОРУП №1 надійшов рапорт співробітника Одеського управління ДВБ України про те, що особа ОСОБА_9 систематично вимагає неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави. ЄО №15762 від 13.06.2025

Так, 20.10.2025 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: Транспортний засіб марки «Audi» моделі «А6» сірого кольору, в пошкодженому стані з д.н.з. НОМЕР_1 .

Далі, 20.10.2025 під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено: Копія посвідчення №113/11 військовозобовязаного на ім`я ОСОБА_10 на 1 арк.; Копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_10 на 1 арк.; Копія медичної картки амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_10 на 15 арк.;Флеш накопичувач Transcend 1GB JE 160;Флеш накопичувач Kingston 8 1GB;Флеш накопичувач чорного кольору;Флеш накопичувач Transcend 1GB JE 185; Флеш накопичувач у формі типу машина які вилучено та поміщено до сейф пакету НПУ NPU2040308.

Крім того, 20.10.2025 під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_3 вилучено:Банківська карта НОМЕР_2 ;Банківська карта НОМЕР_3 ;Посвідчення №ІЦ НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 ;Чотири фотокартки особи чоловічої статі;Мобільний телефон марки IPhone ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 ;Виписка №9327 на ім`я ОСОБА_11 ;Чотири фотокартки особи чоловічої статі;Дозвіл на зброю № НОМЕР_7 від 22.10.2014 на ім я ОСОБА_12 ;Копія РНОКПП, копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_12 ;Чотири фотокартки особи чоловічої статі;Дозвіл на зброю НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_13 ;Повістка №5110 на ім`я ОСОБА_14 ;Витяг-епікріз на ім`я ОСОБА_15 на 2 арк.;Виписка із медичної картки їворого ОСОБА_16 на 1 арк.Вісім фотокарток особи чоловічої статі;Копія РНОКПП, паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_17 на 6 арк;шість фотокарток особи чоловічої статі;копія РНОКПП, копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_18 на 5 арк;копія консультативного висновку спеціаліста на ім`я ОСОБА_18 на 2 арк;медичне заключення, висновок на ім`я ОСОБА_18 загалом на 10 арк. які вилучено до сейф пакету НПУ NPU 2067693.Предмет ззовні схожий на пістолет на якому наявне маркування GR10385 PATENTED із магазинокПредмет ззовні схожий на пістолет на якому наявне маркування STALKER 0814-000704 із двома магазинами;Шість предметів схожих на патрони для відстрілу гумових набоїв із написом SARA які вилучено до сей пакету НПУ NPU2040311.

В подальшому, 20.10.2025, вказані вище предмети, постановою слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Слідчий суддя на підставі долучених до клопотання матеріалів прийшов до висновку, що вилучені під час обшуку флеш накопичувачі відповідають критеріям речових доказів, оскільки належить особі, причетність до вчинення кримінального правопорушення якої перевіряється наразі органом досудового розслідування, є носієм інформації, у них можуть міститися відомості, файли, тощо, з приводу дій щодо здійснення вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, з метою працевлаштування до органів Національної поліції, а тому підлягає огляду з метою встановлення обставин, які можуть мати доказове значення в рамках кримінального провадження.

Більш того, слідчий суддя не може виключати, що перед стороною обвинувачення постане питання експертного дослідження вилучених технічних пристроїв, а обов`язковою умовою їх проведення є безпосереднє надання для дослідження електронних пристроїв, що додатково підтверджує наявність підстав для арешту майна.

При цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання постанови про призначення експертизи.

Слідчий суддя на підставі долучених до клопотання матеріалів прийшов до висновку, що вилучені під час обшуку чорнові записи та ряд документів відповідають критеріям речових доказів, оскільки належить особам, причетність до вчинення кримінального правопорушення яких перевіряється наразі органом досудового розслідування.

Також обґрунтованими є доводи клопотання про необхідність накладення арешту на вилучені речі ззовні сході на пістолет та набої, оскільки такі предмети є викочені з обігу тому підлягають експертному дослідженню, зокрема на факт підробки.

Зв`язок вищевказаного вилученого в ході обшуку майна із вчиненням злочинів, передбачених ч. 3 ст. 369-2 України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих, чи інших речей речовими доказами. У той же час слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє прийти до висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

Так, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може містити в собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження та імовірно є предметом вчинення кримінального правопорушення.

В клопотанні про арешт майна прямо зазначено підставу та мету арешту майна, наведено відповідне обґрунтування, вказано обсяг та вид майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також зазначено про відповідність цього майна критеріям ст.98 КПК України

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Тому слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання в цій частині підлягають задоволенню, оскільки прокурором доведено, що вказане майно відповідає відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи, а саме відповідно до реєстраційної картки, автомобіль марки «Audi» моделі «А6» сірого кольору, 2016 року випуску д.н.з. НОМЕР_9 належить на праві власності ОСОБА_5 .

Слідчий суддя критично оцінює та вважає неспроможними доводи сторони обвинувачення щодо необхідності накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб, оскільки прокурором не доведено, яке відношення та значення в рамках означеного кримінального провадження має власник майна ОСОБА_5 , яка не є підозрюваною у цьому кримінальному провадженні. Сам факт використання транспортного засобу ОСОБА_6 з «підвісними» номерними знаками не може бути єдиною підставою для його арешту, оскільки як матеріали клопотання не містять будь-яких доказів того, що автомобіль марки «Audi» моделі «А6» сірого кольору, використовувався для реалізації саме даної злочинної схеми, або був придбаний за кошти отриманні в наслідок вчинення кримінально протиправних дій.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

На переконання слідчого судді, сторона обвинувачення, у порушення вимог ст. 171 КПК України, при зверненні з клопотанням про арешт вилученого транспортного засобу марки «Audi» моделі «А6» сірого кольору, 2016 року випуску д.н.з. НОМЕР_9 , належним чином не навела правову підставу для такого арешту та можливість використання даного майна як доказу у кримінальному провадженні, та не навела достатність доказів на підтвердження підстав для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Не зважаючи на те, що органом досудового розслідування визнано речовими доказами вилучений автомобіль, прокурором у клопотанні не доведено таку мету арешту вилученого транспортного засобом, як збереження речових доказів.

Також слідчий суддя вважає не доведеними та неспроможними доводи клопотання в часині арешту мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 , оскільки як зазначалось вище, вказана особа не має жодного відношення до кримінального провадження.

У ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

При цьому, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч.1 ст.1 Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Також, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що вимога законності, яка випливає з «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права.

Необхідно зазначити, що у Рішенні «Серявін проти України», ЄСПЛ розглянув справу у якій йшлося про втручання органів державної влади у володіння майном особи, тому слідчий суддя вважає, що вказане рішення певним чином відображає природу правовідносин, які склалися у цій справі.

Як вже було зазначено вище, положення КПК України, зокрема ст. 170 КПК України, передбачають накладення арешту на майно, проте такий арешт може бути накладений при певних умовах.

Щодо дотримання принципу верховенства права, то відповідно до ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Також, відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку втручання у мирне володіння майном ОСОБА_5 державними органами не буде законним та таким, що відповідає принципу верховенства права, так як відповідно до матеріалів клопотання не зрозуміло яке доказове значення в рамках кримінального провадження № 0000772 від 13.06.2025 року, відкритого за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 369-2 КК України має виявлений та вилучений транспортний засіб марки «Audi» моделі «А6» сірого кольору, 2016 року випуску д.н.з. НОМЕР_9 та мобільний телефон марки IPhone ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , що вони можуть підтвердити або спростувати у цьому провадженні.

Таким чином, дії органів державної влади в цій частині вимог клопотання не відповідають положенням КПК України та принципу верховенства права, з чого вбачається, що втручання було свавільним і не задовольнило вимогу законності.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. TheUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування, з метою збереження речових доказів, запобіганню спробам його пошкодження, перетворення та відчуження, яке 20.10.2025 під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено

- Копія посвідчення №113/11 військово зобов`язаного на ім`я ОСОБА_10 на 1 арк.;

- Копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_10 на 1 арк.;

- Копія медичної картки амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_10 на 15 арк.;

- Флеш накопичувач Transcend 1GB JE 160;

- Флеш накопичувач Kingston 8 1GB;

- Флеш накопичувач чорного кольору;

- Флеш накопичувач Transcend 1GB JE 185;

- Флеш накопичувач у формі типу машина які вилучено та поміщено до сейф пакету НПУ NPU2040308.

Накласти арешт на майно, шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування, з метою збереження речових доказів, запобіганню спробам його пошкодження, перетворення та відчуження, яке 20.10.2025 під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_3 вилучено:

- Банківська карта НОМЕР_2 ;

- Банківська карта НОМЕР_3 ;

- Посвідчення №ІЦ НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 ;

- Чотири фотокартки особи чоловічої статі;

- Виписка №9327 на ім`я ОСОБА_11 ;

- Чотири фотокартки особи чоловічої статі;

- Дозвіл на зброю № НОМЕР_7 від 22.10.2014 на ім я ОСОБА_12 ;

- Копія РНОКПП, копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_12 ;

- Чотири фотокартки особи чоловічої статі;

- Дозвіл на зброю НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_13 ;

- Повістка №5110 на ім`я ОСОБА_14 ;

- Витяг-епікріз на ім`я ОСОБА_15 на 2 арк.;

- Виписка із медичної картки їворого ОСОБА_16 на 1 арк.

- Вісім фотокарток особи чоловічої статі;

- Копія РНОКПП, паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_17 на 6 арк;

- шість фотокарток особи чоловічої статі;

- копія РНОКПП, копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_18 на 5 арк;

- копія консультативного висновку спеціаліста на ім`я ОСОБА_18 на 2 арк;

- медичне заключення, висновок на ім`я ОСОБА_18 загалом на 10 арк. які вилучено до сейф пакету НПУ NPU 2067693;

- Предмет ззовні схожий на пістолет на якому наявне маркування GR10385 PATENTED із магазином;

- Предмет ззовні схожий на пістолет на якому наявне маркування STALKER 0814-00704 із двома магазинами;

- Шість предметів схожих на патрони для відстрілу гумових набоїв із написом SARA які вилучено до сей пакету НПУ NPU2040311.

Відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на: транспортний засіб марки «Audi» моделі «А6» сірого кольору, 2016 року випуску д.н.з. НОМЕР_9 ( НОМЕР_1 ) та мобільний телефон марки IPhone ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 .

Виконання ухвали покласти на прокурора Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1