УХВАЛА

Іменем України

13 листопада 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання заступника керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді передання під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, уродженця м. Житомир, Житомирської області, студента професійно технічного коледжа №15, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 3 ст. 301-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді передання неповнолітнього підозрюваного під нагляд матері, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком до 31 грудня 2025 року включно.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 07.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301-1 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що у невстановлений слідством день, час та місці у неповнолітнього ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на примушування неповнолітньої особи до участі у створенні дитячої порнографії.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 05.01.2025 у невстановлений слідством точний час, але не пізніше 11 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи свій обліковий запис ОСОБА_10 , в мобільному додатку чат-рулетці «NektoMe» на своєму мобільному телефоні марки Vivo 2015, із абонентськими номерами мобільного телефону НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , виявив у чаті для спілкування неповнолітню ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка використовувала нікнейм « ОСОБА_12 », та написав їй в особисті повідомлення для встановлення спілкування. В ході листування, дізнавшись із анкети в додатку про неповнолітній вік ОСОБА_11 , ОСОБА_6 запропонував останній перейти для подальшого спілкування в соціальну мережу «Телеграм».

Продовжуючи свої дії, 05.01.2025 близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи авторизований обліковий запис (ім`я користувача: « ОСОБА_10 », повне ім`я: ОСОБА_13 , з абонентським номером: НОМЕР_1 ) у мобільному додатку «Telegram» розпочав листування з неповнолітньою ОСОБА_11 , яка використовувала нікнейм « ОСОБА_14 », та в ході спілкування запропонував останній в обмін на «зірки» для рейтингу (Telegram Stars) перекинути йому своє оголене фото. На вказану пропозицію ОСОБА_11 погодилась та 05.01.2025 близько 11 год. 00 хв. перекинула ОСОБА_6 в особисті повідомлення одне фото своєї оголеної верхньої частини тіла.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, розуміючи, що внаслідок своїх протиправних дій може порушити нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток ОСОБА_11 , а також те, що остання в силу свого віку недостатньо проінформована про статеві відносини та внаслідок цього є особливо вразливою, ОСОБА_6 у цей же день та місці у період часу з 11 год. 00 хв. по 21 год. 10 хв., діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх суспільну небезпечність, ігноруючи принципи моральності, духовного і культурного життя суспільства та принципи статевої моралі в суспільстві, всупереч ст. 1, 21 Закон України від 26.04.2001, ст. ст. 1, 2, 6, 7 Закону України «Про захист суспільної моралі», ст. ст. 2, 7, 8, 23, 19, 34, 36, 40 Конвенції про права дитини, яка ухвалена Резолюцією Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 і набула чинності 02.09.1990, ст. 9 Конвенції про кіберзлочинність від 07.09.2005, яка набула чинності 01.07.2006, ст. 20 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства від 25.10.2007, яка набула чинності 01.12.2012, ст. ст. 1, 2, 3 факультативного протоколу до Конвенції про права дитини щодо торгівлі дітьми, дитячої проституції і дитячої порнографії, який ратифікований 03.04.2003, використовуючи психологічний тиск та погрози розіслати інтимне фото неповнолітньої всім особам із списку її контактів, неодноразово змусив ОСОБА_11 зробити та переслати йому в мобільному застосунку «Телеграм» її фотографії та відео інтимного характеру, в тому числі із оголеними статевими органами.

Сприймаючи вказану погрозу як реальну, ОСОБА_11 погодилася на вимоги ОСОБА_6 та 05.01.2025 у період часу з 11 год. 00 хв. по 21 год. 10 хв. за допомогою свого мобільного телефону Iphone моделі XR виготовила 12 відеозаписів із своїми інтимними зображеннями під назвами «1», «2», «3», «9», «13», «17», «19», «20», «21», «22», «23», «24», які відносяться до дитячої порнографії, та які в цей же день відправила ОСОБА_6 в особисті повідомлення в соціальній мережі «Телеграм», а останній завантажив їх у своєму застосунку.

Так, 31.10.2025 ОСОБА_6 , в порядку ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301-1 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 301-1 КК України та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, орган досудового розслідування ставить питання про застосування запобіжного заходу у вигляді передання неповнолітнього підозрюваного під нагляд матері.

Прокурор ОСОБА_15 в судовому засіданні підтримала клопотання в повному обсязі. Просила покласти на ОСОБА_6 обов`язки для контролю належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 . Вказала, що ризики зазначені у клопотанні є реальними.

Захисник ОСОБА_7 підтримав вимоги клопотання та не заперечував щодо задоволення такого.

Законний представник підозрюваного ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 не заперечили щодо задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 493 КПК України до неповнолітніх підозрюваних чи обвинувачених, крім запобіжних заходів, передбачених статтею 176 цього Кодексу, може застосовуватися передання їх під нагляд батьків, опікунів чи піклувальників, а до неповнолітніх, які виховуються в дитячій установі, - передання їх під нагляд адміністрації цієї установи.

Передання неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого під нагляд батьків, опікунів, піклувальників або адміністрації дитячої установи полягає у взятті на себе будь-ким із зазначених осіб або представником адміністрації дитячої установи письмового зобов`язання забезпечити прибуття неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого до слідчого, дізнавача, прокурора, слідчого судді, суду, а також його належну поведінку (ч. 2 ст. 493 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 493 КПК України передання під нагляд батьків та інших осіб можливе лише за їхньої на це згоди та згоди неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого. Особа, яка взяла зобов`язання про нагляд, має право відмовитися від подальшого виконання цього зобов`язання, заздалегідь про це повідомивши.

Частиною 1 статті 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно із частиною 1 статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що 31.10.2025 ОСОБА_6 , в порядку ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301-1 КК України.

Враховуючи стадію судового розгляду, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 301-1 КК України є обґрунтованою в розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України.

За змістом частини 2 статті 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя враховує, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , є особливо тяжким та містить безальтернативну санкцію - позбавлення волі на тривалий період часу.

Усвідомлюючи вказані факти, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, підозрюваний може ухилятися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

З метою уникнення відповідальності підозрюваний може переховуватися від слідства чи суду. Також слідчим суддею враховано, що підозрюваний, як неповнолітній має право виїзду за кордон навіть в умовах воєнного стану.

Стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб.

Враховуючи початкову стадію кримінального провадження на думку слідчого судді переконливими є доводи слідчого та прокурора про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст 177 КПК України.

Згідно актового запису про народження №3324 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_5 .

Підозрюваний ОСОБА_6 не заперечує проти задоволення клопотання та передачі його під нагляд матері - ОСОБА_5 .

Мати підозрюваного ОСОБА_5 також надала згоду на передачу їй під нагляд сина - ОСОБА_16 .

Беручи до уваги наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, стадію кримінального провадження, відомості про особу підозрюваного, який є неповнолітнім, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді передання неповнолітнього підозрюваного під нагляд матері з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, які є необхідними для досягнення дієвості кримінального провадження, в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, тобто до 31.12.2025 (включно).

Керуючись статтями 131, 132, 176-179, 193, 194, 196, 205, 219, 493 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити.

Передати неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 31 грудня 2025 року включно.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , забезпечити прибуття ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також належну процесуальну поведінку підозрюваного, строком до 31.12.2025 включно.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні зобов`язання:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Роз"яснити, що при порушенні взятого на себе зобов`язання на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути накладено грошове стягнення від 2 до 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1