УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карижин, Віньковецького району, Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у кримінальному провадженні № 0003242,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2025 року слідчий відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України ОСОБА_6 , посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду , незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, які наполягають на задоволенні клопотання, підозрюваного його захисника, які заперечили щодо його задоволення та просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вивчивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В провадженні слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування, у об`єднаному кримінальному провадженні № 0003242 від 25.10.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

25 жовтня 2025 року о 23 год. 15 хв. було затримано ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України.

26 жовтня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 ч. 1 ст. 263 КК України, а саме що: «24 жовтня 2025 року близько 18:00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи біля приміщення майстерні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , прийняв рішення про вчинення крадіжки майна, що належить ОСОБА_8 .

Тоді ж, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, розуміючи, що в країні діє воєнний стан, введений Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та неодноразово продовжений іншими Указами Президента України, востаннє Указом Президента України № 478/2025 від 14 липня 2025 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 4524-IX від 15 липня 2025 року, продовженого з 05 год. 30 хв. 07 серпня 2025 року строком на 90 діб, перебуваючи поруч будинку АДРЕСА_2 , через зрізану металеву решітку віконної рами, проник до приміщення майстерні.

В подальшому, ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні майстерні, що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, з метою особистого незаконного збагачення, викрав камеру марки "HC-940Pro", вартістю 3800 грн., після чого покинув місце події та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Вказаними умисними, протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 3800 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у приміщення, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Також, ОСОБА_6 , усвідомлюючи те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із бойовими припасами, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, в порушення положень п. 1 Додатку 1 до постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», згідно яких до видів майна, що не може перебувати у власності громадян, серед іншого, віднесено і вогнепальну зброю та боєприпаси, вимог п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, а також Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, у невстановлений досудовим розслідуванням час, в червні 2024 року, більш точно часу, досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в зоні бойових дій, знайшов корпус гранати типу «Ф1», корпус гранати «М67», корпус гранати «ЗГД», 4 підривачі, які вирішив залишити при собі, таким чином ОСОБА_6 , умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу придбав вищевказані бойові припаси.

Тоді ж, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що знайдені ними предмети відносяться до бойових припасів, усвідомлюючи те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із бойовими припасами, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання помістивши корпус корпус гранати типу «Ф1», корпус гранати «М67», корпус гранати «ЗГД», 4 підривачі до автомобіля, та перевіз їх до підсобного приміщення будинку АДРЕСА_1 . Таким чином, ОСОБА_6 , умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу зберігав корпус гранати типу «Ф1», корпус гранати «М67», корпус гранати «ЗГД», 4 підривачі у підсобному приміщенні будинку №9 по вул. Чехова, с. Карижин, Віньковецької ТГ, Хмельницької області, до моменту виявлення працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.»

Дана підозра є обґрунтована, адже на її підтвердження представлено: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 25.10.2025, протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 25.10.2025, протокол огляду речей від 25.10.2025, протокол огляду сторінки в мережі інтернет від 25.10.2025, протокол огляду місцевості від 25.10.2025, довідка про категорію вибухонебезпечності вибухових матеріалів від 25.10.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 26.10.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 26.10.2025, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.10.2025, та інші матеріали кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Санкція ст. 185 ч.2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а санкція ст. 263 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років тобто дані кримінальні правопорушення є тяжкими, слідство знаходиться на початковій стадії, усі свідки невстановлені та не допитані, докази не дослідженні, а, можливо, ще й і не відшукані.

Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України. При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, є достатньо високим.

Окрім того існує ризик незаконно впливу на свідків, у даному кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України).

Ризик вчиненні іншого кримінального правопорушення вважаю недоведеним, оскільки ОСОБА_6 раніше не судимий, що свідчить про відсутність схильності до протиправної поведінки. Факт вчинення особою злочину вперше, не може автоматично свідчити про існування реального ризику вчинення нового кримінального правопорушення. Позиція сторони обвинувачення має ґрунтуватись не на припущеннях, а на конкретних фактах, які свідчать про реальність, а не гіпотетичність ризиків. Тому вказаний ризик вважаю недоведеним.

За таких обставин по справі приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Одночасно, при обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, учасник бойових дій, є особою з інвалідністю ІІІ групи, , підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнає частково в чому розкаюється .

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, з урахуванням положень ст.ст.177, 178, 183 КПК України, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 є занадто суворим заходом для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За таких обставин, взявши до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України, конкретні обставини кримінального правопорушення, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, у відповідності з вимогами ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 , більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, а саме:

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора, суду з населеного пункту за місцем проживання;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

- невідкладно прибувати за викликами до слідчого, прокурора за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вважаю, що саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід визначити в межах строку досудового розслідування, а саме по 19.12.2025 року включно.

Виходячи із вищезазначеного, та керуючись ст.ст.177, 178,181,183, 199, 202, КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні цілодобово залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, крім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «повітряна тривога» або до медичного закладу за отриманням медичної допомоги, з покладенням на нього зобовязання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора, суду з населеного пункту за місцем проживання;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваного ОСОБА_6 негайно доставити до місця проживання та звільнити з під варти.

Ухвала діє по 19 грудня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя