Єдиний унікальний номер 740/5021/25
Провадження № 1-кп/741/69/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обувинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Носівка Чернігівської області клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта - середня-спеціальна, неодруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді робітника підсобного інженерного відділення інженерного взводу інженерної роти, у військовому званні «сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 02 грудня 2021 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 125 КК України до громадських робіт на строк 150 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Носівського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження за № 0001101 від 22 листопада 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 17 грудня 2025 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14 лютого 2026 року включно.

Станом на 11 лютого 2026 року судове провадження не завершено.

27 січня 2026 року через систему «Електронний суд» до суду надійшло клопотання прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою строком на 60 днів, яке датоване 26 січня 2026 року.

У судовому засіданні прокурор підтримав письмове клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 строком на 60 діб без визначення розміру застави, мотивував своє клопотання тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Ризики, які стали підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та не відпали.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід із застосуванням застави.

Обвинувачений у судовому засіданні свою позицію щодо клопотання прокурора відмовився висловлювати.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду для уникнення покарання у вигляді позбавлення волі, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не має стійких соціальних звязків, офіційного джерела доходу, раніше судимий, а також особливо бере до уваги, що поведінка обвинуваченого спрямована на завдання шкоди ЗСУ, з огляду на військову загрозу державі Україна з боку російської федерації, та те, що існує суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, що дає суду всі підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою за доводами сторони захисту, в тому числі застосування застави, судом не вбачається.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а саме дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, та беручи до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, його поведінку, суд вважає, що підстави для визначення ОСОБА_5 застави відсутні.

Керуючись ст.ст. 177, 331, 369, 372, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, на строк 60 (шістдесят) днів до 11 квітня 2026 року включно, з утриманням у Дніпровській установі виконання покарань (№ 4).

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1