Справа № 541/2933/25
№ провадження 1-кп/541/321/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000386 від 08.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кибинці Миргородського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №61 від 28.02.2024 ОСОБА_4 призначено на посаду кулеметника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону та поставлено на всі види забезпечення.

10.03.2025 постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, (справа №541/370/25), яка набрала законної сили 21.03.2025, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

В подальшому, ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що вищевказаним рішенням суду його позбавлено права керування транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст. 129-1Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом при наступних обставинах.

Так, 07.04.2025 року о 16 год. 41 хв., ОСОБА_4 , керував транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_2 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.07.2019 належить ОСОБА_6 , та рухався автодорогою в по вул. Довге Озеро, поблизу домоволодіння № 45, в м. Миргород Полтавської області, де був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за вчинення адміністративного правопорушення.

Крім цього, 09.04.2025 року о 20 год. 40 хв., ОСОБА_4 , діючи повторно керував транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_2 , та рухався автодорогою в по вул. Робітнича, поблизу домоволодіння № 31, в м. Миргород Полтавської області де був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, за вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, а саме у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті та надав показання, що дійсно документів на право керування транспортним засобом були відсутні, але терміново треба було поїхати. У вчиненому щиро кається, розуміє протиправність своїх дій, поступив неправильно.

Крім визнання вини ОСОБА_4 його вина підтверджується сукупністю доказів, зібраних під час досудового розслідування, дійсність та достовірність яких жодною із сторін не оспорюється, зокрема дослідженими у судовому засіданні:

- протоколом огляді місця події від 07.04.2025 ,

- протоколом огляду речей і документів ід 09.04.2025 у ході якого встановлено, що особа особа, під керуванням якої на момент зупинки перебував зазначений транспортний засіб є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, під час спілкування працівників правоохоронного органу із ОСОБА_7 , було встановлено відсутність у останнього документів на право керування транспортним засобом.

- протоколом огляду місця події від 09.04.2025 року,

- протоколом огляду речей та документів від 12.04.2025 у ході якого зафіксовано ділянку автодороги, по вул. Робітнича, що в м.Миргород Полтавської обл., де знаходяться службовий автомобіль національної поліції та один цивільний автомобіль марки «ВАЗ 21-08» д.н.з. НОМЕР_4 , зупинений працівниками поліції. У ході огляду встановлено, що особа, під керуванням якої на момент зупинки перебував зазначений транспортний засіб є ОСОБА_4 . Також, під час спілкування працівників правоохоронного органу із ОСОБА_8 , було встановлено відсутність у останнього документів на право керування транспортним засобом.

- постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10.03.2025 (справа №541/370/25), яка набрала законної сили 21.03.2025, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

- постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04.04.2025 (справа №541/210/25), яка набрала законної сили 15.04.2025, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Оцінюючи в сукупності всі обставини по справі, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, доведена поза розумним сумнівом, і його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винним за ч. 1 ст. 382 КК України та призначити покарання у вигляді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік згідно ст. 75 КК України.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали думку прокурора та не заперечували щодо призначення покарання у вигляді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік згідно ст. 75 КК України .

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Також при призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 61 Конституції України, якими визначено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд приймає до уваги, що обвинувачений розкаюється у скоєному, вину у скоєні правопорушення визнав повністю, обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є учасником бойових дій,посередньо характеризуються за місцем мешкання, суд також враховує характер і ступень тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, характеризуючі дані на ОСОБА_4 , його відношення до скоєного та вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.382 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши від відбування призначенного покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язки, відповідно до ст. 76 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде справедливим та законним з урахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженню в їх сукупності, а також буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретних кримінальних протиправних діянь, вчинених обвинуваченим з призначеним йому покаранням, не буде становити "особистий надмірний тягар для особи" та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази два DVD-R - диски вилучених з нагрудних камер працівників сектору реагування патрульної поліції Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

СуддяОСОБА_1