Пересипський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/597/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14 жовтня 2025 року м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Пересипської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , обвинувачених та їх захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , під час розгляду у відкритому дистанційному судовому засіданні, в приміщенні суду, в режимі відеоконференції, кримінального провадження №0000841 від 29 травня 2023 року із звинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.354 та ч.3 ст.358 КК України, а також ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в:

Лікарям психіатрам КНП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Одеської обласної ради (далі КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , кожен з яких не є службовою особою, пред`явлені наступні обвинувачення.

В одержанні ОСОБА_6 24 вересня 2022 року в приміщенні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_1 ) від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , через ОСОБА_10 неправомірної вигоди в розмірі 300 доларів США, за формальне поміщення ОСОБА_9 через приймальне відділення цього ж підприємства, оформлення офіційних документів медичної карти стаціонарного хворого №4281 та складання виписного епікризу від 10 листопада 2022 року з недостовірним діагнозом психічного захворювання, та направлення на МСЕК від 10 листопада 2022 року

- у вчиненні ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , близько 14 години 30 хвилин 24 вересня 2022 року у вищезазначеному місці підроблення інших офіційних документів, що складені у визначеній законом формі та містять передбачувані законом реквізити, а саме медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_9 №4281, шляхом внесення недостовірних даних відносно останнього з недостовірним діагнозом психічного захворювання для подальшого проходження лікарсько комісійної комісії, для вирішення питання про направлення на медико-соціальну експертну комісію для встановлення ознак інвалідності, тим самим оформив його на стаціонарне лікування у відділення № НОМЕР_1 ; а також у складенні 10 листопада 2022 року у вищезазначеному місці за допомогою електронної техніки, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певний факти, що мають юридичне значення або надають права чи звільняють від обов`язків, а саме виписного епікризу №4281, зареєстрованого за вих. №3035 від 10 листопада 2022 року, з недостовірним діагнозом психічного захворювання ОСОБА_9 , направлення на МСЕК від 10 листопада 2022 року, які в подальшому стали підставою отримання ОСОБА_9 довідки до акту огляду медико - соціальної експертної комісії, яка видається інваліду з присвоєною другої групи інвалідності.

Відповідно до позиції сторони захисту ОСОБА_6 та ОСОБА_7 інкримінованих їм кримінальних правопорушень не вчиняли, а мало місце штучне створення підроблених доказів їх винуватості співробітниками правоохоронних органів, з використанням агента - провокатора ОСОБА_9 , а також інших хворих, що перебували на лікуванні в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ООР, у зв`язку із чим, 09 вересня 2025 року подано клопотання про надання доступу до інформації про телефонні з`єднання мобільного терміналу, який використовував ОСОБА_9 .

Розгляд клопотання проведено у відсутність представника ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яке володіє документом, оскільки існує загроза знищення запропонованих до вилучення документів.

В обґрунтування поданого клопотання сторона захисту зазначає, що з відкритих стороні захисту в порядку ст.290 КПК України матеріалів досудового розслідування в даному кримінальному провадженні вбачається, що під час допиту 19 вересня 2022 року ОСОБА_11 ( ОСОБА_9 ) показав, що йому було достовірно відомо про те, що у зв`язку з війною чоловікам з 18 до 60 років виїзд за кордон заборонено і у законний спосіб не можна перетнути Державний кордон України, проте він все ж вирішив зустрітися з ОСОБА_10 та звернутися до нього з проханням про допомогу щодо перетинання Державного кордону України на виїзд. Про зустріч він домовлявся з ОСОБА_10 , телефонуючи останньому на № НОМЕР_2 . В подальшому зрозумівши, що ОСОБА_10 займається протиправною діяльністю, він вирішив звернутися до правоохоронних органів.

Одночасно з цим, як вбачається із досліджених в суді першої інстанції письмових доказів - підставою для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) відомостей про можливе вчинення ОСОБА_12 та ОСОБА_6 кримінальних правопорушень стало повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 16 вересня 2022 року №17/7/1-3791, яке надійшло від начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зі змісту вказаного процесуального документу випливає, що «громадянин України, який вимушено через вторгнення ров (російських окупаційних військ) оселився на території Одеської області, запропонував громадянину України за грошову винагороду організувати його переправлення через Державний кордон в умовах військового стану, за сприяння невстановлених посадових осіб військової частини, дислокованої в Одеській області». Як видно із висунутого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачення, особою, яка нібито організовувала незаконне перетинання Державного кордону України, був ОСОБА_10 , а особою, в інтересах якого вони діяли, був ОСОБА_9 .

Таким чином, зі змісту повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, поданого за підписом керівника оперативного підрозділу, вбачається, що ОСОБА_9 за грошову винагороду запропонував ОСОБА_10 , який страждає на психічне захворювання та не може в повній мірі усвідомлювати свої дії, організувати його ( ОСОБА_9 ) переправлення через Державний кордон України, підшукавши посадових осіб військової частини, дислокованої в Одеській області, які посприятимуть ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення. Всі ці діяння відбувалися в ході виконання контррозвідувальних заходів.

З рапорту старшого оперуповноваженого на ОВО 4 сектору 1 відділу 7 Управління ДВКР Служби безпеки України ОСОБА_13 від 16 вересня 2022 року також вбачається, що відомості про вчинення інкримінованих ОСОБА_6 правопорушень були отримані в ході контррозвідувального забезпечення національних військових формувань, тобто під час здійснення співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_6 контррозвідувальної діяльності.

Крім того, сторона захисту звертає увагу суду на те, що в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій ОСОБА_9 розповідав ОСОБА_10 про те, що у 2011-2012 роках він проходив лікування у військовому госпіталі, що надає обґрунтовані підстави для твердження про те, що він мав відношення до військових формувань та з того часу міг співпрацювати зі службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_7 .

На думку сторони захисту, обставини того, що ОСОБА_9 , провокуючи ОСОБА_10 на вчинення кримінального правопорушення, діяв під контролем правоохоронців і координував з ними свої дії, можливо перевірити шляхом здійснення тимчасового доступу до інформації про телефонні з`єднання з телефону, яким користувався ОСОБА_9 протягом 2022 року.

Одночасно з цим, сторона захисту звертає увагу суду на те, що основним обвинувальним доказом того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можливо вчинили інкриміновані їм кримінальні правопорушення, є висновок експерта №38 від 23 січня 2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_9 психічним захворюванням не страждає та не страждав раніше. Проте, відповідно дослідженим в суді першої інстанції матеріалам досудового розслідування вказану експертизу було призначено слідчим 18 січня 2023 року.

До експертної установи постанова про призначення експертизи та матеріали досудового розслідування були направлені листом від 19 січня 2023 року №4/1-818/1 та зареєстровані в експертній установі за вх.№24 від 20 січня 2023 року (в п`ятницю). На копії супровідного листа до постанови про призначення експертизи, отриманої стороною захисту, наявна резолюція керівника закладу, про необхідність проведення амбулаторного обстеження 23 січня 2023 року, що припадало на понеділок.

Одночасно з цим, згідно з інформацією, яка міститься у п. 1.2 вказаного висновку експерта вже о 10:00 год. 23 січня 2023 року проведення експертизи було завершено. Тобто, у продовж двох годин (з 08:00 до 10:00 год. 23 січня 2023 року) три психіатра та один психолог мали оглянути та обстежити ОСОБА_9 , вивчити матеріали досудового розслідування, яке за даними супровідного листа на той період часу складало сім томів, ознайомитися з медичною документацією, на яку вони посилаються у висновку, узагальнити та дійти до спільного висновку, після чого скласти та надрукувати висновок експертизи, обсяг якої складає 22 аркуша формату А4, які виконані 12 шрифтом, що фізично є неспроможним.

З урахуванням викладеного, у сторони захисту є обґрунтовані сумніви у тому, що під час проведення вказаної експертизи взагалі мали місце будь-який огляд та обстеження особи.

Підтвердити чи спростувати факт того, що ОСОБА_9 не піддавався огляду та обстеженню експертами під час проведення вказаної експертизи, також можна здійснити за результатами дослідження та аналізу інформації про телефонні з`єднання з телефонів, якими користувався ОСОБА_9 .

З інформації, яка міститься у відповіді ОСОБА_10 на адвокатський запит вбачається, що впродовж жовтня - грудня 2022 року, при розмовах з ним, ОСОБА_9 користувався телефоном № НОМЕР_3 .

Як вбачається із досліджених в суді письмових доказів ОСОБА_9 , при зверненні за лікарською допомогою до КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та ОСОБА_6 були надані виписні епікризи з медичної карти хворого, які містять неправдиву інформацію про те, що він ( ОСОБА_9 ) у грудні 2021 року та у серпні 2022 року нібито перебував на лікуванні в психіатричній клініці « ІНФОРМАЦІЯ_8 ». Вказані обставини, на думку сторони захисту, є підставою для твердження про співробітництво ОСОБА_9 зі співробітниками оперативного підрозділу, яке розпочалося задовго до подачі ним повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, відомості про які були внесені до ЄРДР 16 вересня 2022 року за № 0000229, у зв`язку з чим сторона захисту просить надати їй можливість отримати інформацію за період часу, який передує обставинам, що наведені в обвинувальному акті.

Європейський суд з прав людини у справі «Яременко проти України», заява №32092/02, рішення від 12 червня 2008 року зазначив, що визначаючи, чи було провадження у справі загалом справедливим, також має враховуватись, чи було дотримано прав на захист. Слід, зокрема, розглянути, чи заявникові була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.

Як зазначив Європейський суд з прав людини (справа «Лагутін та інші проти російської федерації», скарги №6228/09, №19123/09, №19678/07, №52340/08 та №7451/09, рішення від 24 квітня 2014 року §94) кожен довід про провокацію, який можна довести, створює для судів обов`язок перевірити його способом, сумісним з правом на справедливий судовий розгляд. Процедура, яка застосовується при цьому має бути змагальною, ретельною та переконливою в питанні щодо провокації, при цьому на сторону обвинувачення покладається тягар доказування відсутності підбурювання. Межі судової перевірки повинні включати мотиви прийняття рішення про проведення негласного заходу, ступень участі поліції у вчиненні злочину і характер будь-якого підбурювання або примусу, якому був підданий заявник.

При цьому, у прецедентній практиці Європейського суду існує вимога щодо встановлення у змагальному процесі мотивів призначення операції, ступень причетності поліції (правоохоронних органів) до злочину і характер підбурювання або тиску, якому піддавався заявник.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні сторона захисту не клопотала про здійснення тимчасового доступу до інформації про телефонні з`єднання з телефону, яким користувався ОСОБА_9 , оскільки вважала, що існують обґрунтовані підстави для твердження про те, що ОСОБА_9 є агентом - провокатором правоохоронних органів, з`явилися лише за результатами виконання вимог ст.290 КПК України, а номер мобільного телефону, яким користувався ОСОБА_9 , був отриманий лише під час судового розгляду.

Крім того, оскільки під час досудового розслідування у цій справі стороною обвинувачення проводилися негласні слідчі (розшукові) дії, пов`язані зі зняттям інформації з каналів зв`язку, підтвердження факту того, що телефонні розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є обставинами, які згідно з вимогами ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. З цих же підстав сторона захисту була впевнена у тому, що відповідна інформація наявна в матеріалах досудового розслідування.

Згідно з вимогами ч.1 ст.333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування. Якщо судом під час судового провадження прийнято рішення про надання доступу до речей і документів, суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для здійснення такого заходу забезпечення кримінального провадження та ознайомлення учасників судового провадження з його результатами. Особа, яка під час судового провадження отримала речі і документи внаслідок здійснення тимчасового доступу до них, зобов`язана надати до них доступ у порядку, передбаченому ст.290 цього Кодексу.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні сторона захисту зверталася до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів з метою вилучення інформації з каналів зв`язку стосовно телефону № НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_9 , в задоволенні якого слідчим суддею було відмовлено.

Іншого способу вилучення інформації про телефонні з`єднання зазначеного телефону у оператора мобільного зв`язку чинне законодавство не передбачає, тому відмова у задоволенні цього клопотання може привести до порушення права обвинувачених у цьому кримінальному провадженні на захист.

З`ясувавши заперечення прокурора проти клопотання, суд дійшов наступного.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (частини 1, 2 та 6 ст.22 КПК України).

За змістом ст.34 Закону України «Про телекомунікації» (далі Закон) оператори, провайдери телекомунікацій повинні забезпечувати і нести відповідальність за схоронність відомостей щодо споживача, отриманих при укладенні договору, наданих телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо. Інформація про споживача та про телекомунікаційні послуги, що він отримав, може надаватись у випадках і в порядку, визначених законом. В інших випадках зазначена інформація може поширюватися лише за наявності письмової згоди споживача.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.39 Закону оператори, провайдери телекомунікацій зберігають та надають інформацію про з`єднання свого абонента у порядку, встановленому законом.

Ст.84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Таким чином, зазначена інформація, якою володіє ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », містить фактичні дані, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Вищезазначені відомості про телефонні з`єднання мобільного терміналу із № НОМЕР_3 використовуватимуться стороною захисту як докази у кримінальному провадженні та документально свідчитимуть про місце перебування володільця цього мобільного терміналу в певні періоди часу. Іншими способами довести обставини, які передбачається перевірити за допомогою цих документів, неможливо.

Слідчий суддя погоджується із стороною захисту, що результати наданого тимчасового доступу до речей і документів, якими володіє ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні і при цьому отримати такі відомості в інший спосіб неможливо, в зв`язку з чим, вважає можливим подане клопотання задовольнити.

Керуючись ст.ст.132,160-164,350 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання сторони захисту задовольнити.

Надати захисникам обвинувачених в особі: ОСОБА_5 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1651) та/або ОСОБА_4 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №883) та/або ОСОБА_14 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №005341) тимчасовий доступ до інформації, якою володіє ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , про телефонні з`єднання телефону № НОМЕР_3 , за період часу з 01 січня 2022 року до 31 березня 2023 року, із зазначенням:

- вхідних та вихідних з`єднань;

- ідентифікаційних ознак кінцевого обладнання (абонентський номер сім-картки, ІМЕІ), ідентифікаційних ознак терміналу, з яким відбувався сеанс зв`язку;

- типів з`єднання (вхідні, вихідні дзвінки, SMS, MMS, GPRS, переадресація);

- дати, часу, тривалості;

- місця телефонних дзвінків, із прив`язкою до базових станцій оператора та азимутів;

- за наявності контрактної угоди або відповідної реєстрації, надати відомості про абонента.

Відповідно до положень ч.1 ст.166 КПК України роз`яснити відповідальній особі оператора мобільного зв`язку, що в разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених документів.

Зобов`язати сторону захисту відкрити стороні обвинувачення отримані вищезазначені додаткові матеріали в порядку, передбаченому ст.290 КПК України.

Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на остаточно ухвалене судове рішення.

Головуючий ОСОБА_1