Справа №:755/1094/26
Провадження №: 1-кс/755/242/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2026 р. Дніпровський районний суду міста Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2026 року за № 0000116, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 2 ст.209 Кримінального кодексу (далі КК) України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу з вигляді тримання під вартою, установив :

І. СУТЬ КЛОПОТАННЯ

До слідчого судді цього місцевого суду надійшло вказане клопотання, котре обумовлене тим, що 26 листопада 2025 року ОСОБА_5 , у порядку ч. 1 ст. 42 КПК, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023)КК України.

14 січня 2026 року ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 2 ст. 209 КК України.

Постановою слідчого від 16 січня 2026 року оголошено розшук ОСОБА_5 .

На даний час наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які обґрунтовують необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ОСОБА_5 може:

- перебуваючи на свободі будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ним вчинено тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років;

- незаконно впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обізнаний про місця проживання останніх з метою схилити їх до дачі неправдивих показів у судовому засіданні;

- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтись за викликами до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій;

- може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працевлаштований, не має постійного джерела доходу.

В свою чергу, інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Тому, заявники просять надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу з вигляді утримання під вартою.

ІІ. ПОЗИЦІЯ СТОРІН

У судовому засіданні прокурор групи прокурорів - прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримала, просила задовольнити з вказаних у ньому підстав.

ІІІ. ПРАВО, ЯКИМ КЕРУВАЛАСЯ СЛІДЧИЙ СУДДЯ

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 188. Клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу

1. Прокурор […] має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного […] з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою […]

3. Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Стаття 189. Розгляд клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу

4. Слідчий суддя […] відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного […] з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, […] а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний […] переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Стаття 190. Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу

4. Слідчий суддя […] за клопотанням прокурора має право вирішити питання про повторне затримання з метою приводу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

ІV. ОЦІНКА СЛІДЧОГО СУДДІ

Слідчий суддя заслухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали клопотання та перевіривши його на дотримання вимог КПК України, приходить до наступного.

Порядок, встановлений КПК (процесуальний порядок, форма, процедура), - це певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (див. постанову Верховного суду України від 16 березня 2017 року у справі № 671/463/15-к).

У даному випадку, на думку слідчого судді, враховуючи наведені обставини та норми кримінального процесуального законодавства, які регламентують порядок вирішення питання порушеного заявниками, у т.ч. ч. 4 ст. 189, п. 3, 4 ч. 1 ст. 190 КПК, слід зауважити наступне.

(і) характеристика особи

Перелік обставин, які б свідчили «за» або «проти» обрання запобіжного заходу, може бути лише приблизним і не є вичерпним. З огляду на це, у кожному випадку розгляду клопотання слідчий суддя вирішуючи питання про надання дозволу на затримання з метою застосування/обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини з числа передбачених ст. 178 вказаного Кодексу.

В цій ситуації відносно підозрюваного, на підставі відомостей наданих стороною обвинувачення, установлено такі дані, як-то: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Горлівка Донецької області, українець, громадянин України, одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання на території України, раніше не судимий.

Щодо статусу підозрюваного, то відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України притягнення до кримінальної відповідальності - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК останній набувається у т.ч. особою, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Також, за змістом ч. 1 ст. 278 КПК, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення, у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень.

В ч. 2 ст. 135 КПК вказується, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК зазначається, що близькі родичі та члени сім`ї - у т.ч. батько.

Що стосується матеріалів цього кримінального провадження, то в процесі їх перевірки встановлено, що під час здійснення досудового розслідування щодо особи указані вимоги кримінального процесуального закону було дотримано.

Так, з матеріалів кримінального провадження слідує, що відповідно до вимог ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру особи у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 4 ст. 190 КК України (чинна до 11.08.2023) - вручено письмове повідомлення про підозру батьку ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Та відповідно було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 2 ст. 209 КК України, а саме направлено засобами поштового зв`язку за місцем реєстрації останнього та проживання батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також через Інтернет-месенджери Viber та WhatsApp за номером телефону - НОМЕР_1 .

З огляду на це, письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 2 ст. 209 КК України, було вручено у спосіб, передбачений в ч. 2 ст. 135 КПК України для вручення повідомлень.

При цьому в матеріалах кримінального провадження міститься постанова про оголошення розшуку підозрюваного, з якої слідує, зокрема те, що під час проведення досудового розслідування було встановлено, що підозрюваний залишив своє місце проживання та його місцезнаходження невідоме і як результат уповноваженою на те особою було оголошено його в розшук.

Тому, в такому разі момент набуття особою статусу підозрюваного фактично визначається особою, якій слідчий, прокурор передав повідомлення, що цілком узгоджується з етимологією слова «вручення» (див.: Кримінальний процесуальний кодекс України: наук.-практ. коментар / ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ін. - К:Юстиніан, 2012. - С. 608).

(іі) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, особа, і його правову кваліфікацію за законом України про кримінальну відповідальність

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше травня 2020 року у ОСОБА_5 винник злочинний корисливий умисел, спрямований на заволодіння, шляхом обману, майном (коштами) фізичних осіб.

З метою реалізації злочинного корисливого умислу на вчинення майнових злочинів, ОСОБА_5 21 травня 2020 року придбав корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінсант Груп» (), ставши єдиним власником корпоративних прав та директором цього товариства, та цього дня прийняв рішення учасника про зміну найменування юридичної особи на «ВАЙТ ШАРКС ГРУПП».

Далі, ОСОБА_5 , будучи єдиним власником ТОВ «ВАЙТ ШАРКС ГРУПП», розробив злочинний план заволодіння коштами (майном) фізичних осіб шляхом обману, який полягав у наступному.

Знаючи про злочинні схеми, пов`язані із залученням інвестиційних коштів з обіцянками інвесторам надприбутків (зокрема приклади: «Аквалабіан», «МММ»), ОСОБА_5 ухвалив рішення запустити проект під назвою «WhiteSharksCapital», який мав займатися залученням грошових коштів фізичних осіб (інвесторів) з подальшим спрямуванням їх на закупівлю сільськогосподарської техніки з США з метою: передачі цієї техніки в оренду аграрним суб`єктам господарювання на території України; подальшого продажу цієї техніки на території України.

При цьому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що юридична особа ТОВ «ВАЙТ ШАРКС ГРУПП» не має ліцензії на провадження діяльності з надання фінансових послуг, а її отримання унеможливить вчинення відкритих шахрайських дій щодо інвесторів через державне регулювання (контроль) з боку Національного банку України, вирішив залучати кошти шляхом укладення договорів поворотної безвідсоткової фінансової допомоги. Також, ОСОБА_5 розумів, що такі договори не передбачають можливості отримання відсотків (інвестиційної вигоди) особою, яка передає кошти.

Після отримання коштів від фізичних осіб та не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, ОСОБА_5 , переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок потерпілих, розробив юридично нікчемний лист, яким гарантував повернення інвестованих коштів у визначений договорами строк, а також виплату так званої «винагороди» у розмірі від 18% до 36% щорічних від внесеної суми. Виплата мала здійснюватися відповідно до індивідуального календаря виплат, який надавався кожному вкладнику коштів, при цьому, фактично укладався договорів поворотної фінансової допомоги, а «винагорода» одразу додавалась до суми, що була предметом цього договору або була обіцяна виплачена так званими гарантійними листами.

При цьому, ОСОБА_5 не мав наміру повертати поворотну безвідсоткову фінансову допомогу та виплачувати обіцяні кошти, що являлись винагородою у повному обсязі.

У подальшому коштами, що надходили у безготівковій формі на розрахунковий рахунок ТОВ «ВАЙТ ШАРКС ГРУПП» як поворотна безвідсоткова фінансова допомога, ОСОБА_5 розпоряджався на власний розсуд.

З метою створення видимості реальної господарської діяльності так званого проєкту «WhiteSharksCapital», ОСОБА_5 орендував офісне приміщення за адресою: м. Київ, Дніпровський район, проспект Павла Тичини, 1в (ТЦ «Silver Breeze») (далі - Офіс ТОВ «ВАЙТ ШАРКС ГРУПП»), у яких проводилися зустрічі з потенційними інвесторами, передавалися грошові кошти, укладалися договори та підписувалися гарантійні листи.

Для забезпечення функціонування схеми та розподілу ролей між учасниками, ОСОБА_5 у невстановленому під час досудового розслідування місці та часі, але не пізніше 25.08.2020, залучив до своєї злочинної діяльності ОСОБА_11 , якому повідомив про зміст розробленого злочинного плану, порядок дій та його особисту роль у реалізації схеми.

ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер запланованих дій та їх шахрайську спрямованість, добровільно погодився та вступив у злочинну змову із ОСОБА_5 .

З метою надання фіктивній діяльності зовнішніх ознак законності та створення у потенційних інвесторів уявлення про офіційне функціонування ТОВ «ВАЙТ ШАРКС ГРУПП», 10.09.2020 ОСОБА_5 призначив ОСОБА_11 директором ТОВ «ВАЙТ ШАРКС ГРУПП».

У подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою, реалізуючи спільний злочинний умисел на шахрайське заволодіння майном (коштами) осіб, з метою збільшення кількості залучення коштів у проєкт «WhiteSharksCapital», з початку вересня 2020 року (більш точний час не встановлено) розпочали активні дії, спрямовані на створення видимості успішності згаданого проєкту. З метою розширення кола потерпілих (інвесторів) та підвищення довіри до проєкту, вони активно використовували відкриті джерела інформації - соціальні мережі «Instagram», «YouTube», «Telegram» - для поширення недостовірних відомостей щодо нібито значних обсягів залучених інвестицій, кількості інвесторів, прибутковості проєкту та завезення з-за кордону сільськогосподарської техніки.

ОСОБА_5 та ОСОБА_11 також залучали до діяльності проєкту «WhiteSharksCapital» третіх осіб (менеджерів), які не були обізнані про злочинні наміри останніх. Основна мета залучення цих менеджерів полягала у спілкуванні з потенційними інвесторами (фізичними особами), рекламуванні нібито вигідності вкладень у проєкт «WhiteSharksCapital» та забезпеченні подальшого підписання договорів і гарантійних листів ОСОБА_5 та ОСОБА_11 та їх передачею інвесторам.

У середині жовтня 2021 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою, переслідуючи корисливі мотиви для особистого збагачення, усвідомлюючи кількість взятих ТОВ «ВАЙТ ШАРКС ГРУПП» зобов`язань щодо повернення коштів за договорами про надання поворотних безвідсоткових фінансових допомог перевищує доцільність їх подальших виплат, та розуміючи, що виключно ними здійснюється управління коштами, що знаходяться на розрахункових рахунках зазначеного товариства, не маючи на меті здійснення виплат за вказаними договорами, оголосили про перенесення зупинення виплат (винагород) та повернення основних сум за договорами про надання безвідсоткової фінансової допомоги з січня 2022 року. З метою приховання вчинених шахрайських дій, ОСОБА_11 , діючи у спільних інтересах із ОСОБА_5 , повідомив через соціальну мережу Youtube, що нібито було закуплено 200 одиниць сільськогосподарської техніки, прокредитовано понад 500 фермерів та зібрано сільськогосподарських культур близько на 20 тис. га землі, що не відповідало дійсності.

Внаслідок злочинних дій, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 в період часу з 17.08.2020 по 15.08.2021 заволоділи шахрайських шляхом майном (грошовими коштами) фізичних осіб - громадян України, серед яких ( ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_23 , ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_25 , ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_26 , ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_27 , ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_29 , ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_30 , ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_31 , ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_32 , ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_33 , ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_34 , ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_35 , ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_36 , ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_37 , ОСОБА_50 , ІНФОРМАЦІЯ_38 , ОСОБА_51 , ІНФОРМАЦІЯ_39 , ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , ОСОБА_53 , ІНФОРМАЦІЯ_40 , ОСОБА_54 , ІНФОРМАЦІЯ_41 , ОСОБА_55 , ІНФОРМАЦІЯ_42 , ОСОБА_56 , ІНФОРМАЦІЯ_43 в особливо великих розмірах на загальному суму 20 882 505 грн. 50 коп.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що директор ТОВ «ВАЙТ ШАРКС ГРУПП» ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , умисно та з корисливих мотивів організували схему отримання та подальшої легалізації доходів, здобутих від протиправної діяльності, а саме від укладених договорів про надання безвідсоткової фінансової допомоги та маючи реальну можливість, не виконали взяті на ТОВ «ВАЙТ ШАРКС ГРУПП» зобов`язання щодо повернення грошових коштів за вказаними договорами.

Так, грошові кошти, одержані злочинним шляхом від потерпілих за договорами про надання безвідсоткової фінансової допомоги, перераховувались на рахунок ТОВ «ВАЙТ ШАРКС ГРУПП» № НОМЕР_2 відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» на загальну суму 20 882 505 грн. 50 коп.

В подальшому, ОСОБА_11 та ОСОБА_5 достовірно знаючи, що грошові кошти, отримані від укладених договорів про надання безвідсоткової фінансової допомоги є доходами, одержаними злочинним шляхом, заздалегідь домовились про механізм їх приховування та подальшого використання.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу та розробленого єдиного злочинного плану дій, ОСОБА_11 та ОСОБА_5 звернулись до ФОП ОСОБА_57 з пропозицією реалізації вказаного єдиного злочинного плану, спрямованого на пособництво в наданні засобів, зокрема можливості скористатись власним рахунком.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що директор ТОВ «ВАЙТ ШАРКС ГРУПП» ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , умисно та з корисливих мотивів організували схему отримання та подальшої легалізації доходів, здобутих від протиправної діяльності, а саме від укладених договорів про надання безвідсоткової фінансової допомоги та маючи реальну можливість, не виконали взяті на ТОВ «ВАЙТ ШАРКС ГРУПП» зобов`язання щодо повернення грошових коштів за вказаними договорами.

Так, грошові кошти, одержані злочинним шляхом від потерпілих за договорами про надання безвідсоткової фінансової допомоги, перераховувались на рахунок ТОВ «ВАЙТ ШАРКС ГРУПП» № НОМЕР_2 відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» на загальну суму 20 882 505 грн. 50 коп.

В подальшому, ОСОБА_11 та ОСОБА_5 достовірно знаючи, що грошові кошти, отримані від укладених договорів про надання безвідсоткової фінансової допомоги є доходами, одержаними злочинним шляхом, заздалегідь домовились про механізм їх приховування та подальшого використання.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу та розробленого єдиного злочинного плану дій, ОСОБА_11 та ОСОБА_5 звернулись до ФОП ОСОБА_58 з пропозицією реалізації вказаного єдиного злочинного плану, спрямованого на пособництво в наданні засобів, зокрема можливості скористатись власним рахунком.

(ііі) обґрунтованість підозри (наявність «розумної» підозри)

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України), а відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, п. 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30 серпня 1990 року (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86, https://hudoc.echr.coe.int/rus?i=001-57721) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/974_683#Text).

Тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», § 32). Під поняттям «обґрунтованої підозри» у скоєнні кримінального правопорушення розуміється «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин» («Ilgar Mammadov v. Azerbaijan», заява № 15172/13, від 29 травня 2019 року, § 88, https://hudoc.echr.coe.int/rus?i=001-193543).

Згідно повідомлення про підозру особу повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 2 ст. 209 КК України за обставин описаних у п.п. іі п. ІV ухвали.

У клопотанні вказується, що обґрунтованість підозри ґрунтується у т.ч. на фактичних даних відображених у протоколах прийняття заяв про кримінальне правопорушення; протоколах допиту потерпілих; протоколах допиту свідків; протоколах оглядів; висновку аналітичного дослідження фінансової та господарської діяльності ТОВ «Вайт Шаркс Групп»; висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи; речових доказах, іншими доказами в їх сукупності.

Відповідно проаналізувавши вказане, слідчий суддя вважає, що наявні у кримінальному провадженні фактичні дані, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, у якому йому повідомлено про таку підозру, оскільки в своїй сукупності вказують на існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити такі правопорушення.

У зв`язку з чим, вважати підозру явно неприйнятною неможливо, оскільки стороною обвинувачення надано важливі відомості (протоколи слідчих дій, інші документи), які вказують на те, що причетність підозрюваного до вчинення вказаних діянь є вірогідною. В той час, як сама обґрунтована підозра, згадана в статті 5 § 1(c) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, в якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування.

(іv) щодо ризиків зазначених у клопотанні про застосування запобіжного заходу

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам, у той час як підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні та з його урахуванням погоджується з доводами про наявність ризиків вказаних у клопотанні про застосування/обрання запобіжного заходу та наведених у п. І ухвали.

Дійсність вказаних ризиків слідчим суддею оцінено у світлі факторів, пов`язаних з характером особи підозрюваного, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, та того, що вони належним чином вмотивовані прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.

(v) щодо існування обставин, зазначених у п. 1 ч. 4 ст. 189 КПК України, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання

Згідно постанови про розшук від 16 січня 2026 року після вчинення злочину ОСОБА_5 розслідування оперативно-розшуковими заходами встановити його місцезнаходження не представилось за можливе.

Крім цього, відповідно до інформації з соціальної мережі «Instagram» було встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває за межами території України, так зокрема це підтверджується прикріпленими геолокаціями ( Sofitel Bali Nusa Dua, Сanguu Bali, Denpasar Bali Indonesia, Kadin Indonesia, Paris France) до окремих фотознімків.

Також було встановлено, що 22.05.2025 в Посольстві України в Республіці Індонезія громадянин ОСОБА_5 отримав новий паспорт громадянина України для виїзду закордон за № НОМЕР_3 , який дійсний до 22.05.2035 року.

В ході досудового розслідування 26.11.2025 було допитано в якості свідка громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив про те, що його син на теперішній час мешкає закордоном та виїхав за межі території України в 2022 році.

Наведене вказує, на те, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування.

V. ВИСНОВОК

Відповідно, у провадженні є дійсними обставини визначені п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України.

Так, вказані у клопотанні про застосування/обрання запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, оскільки встановлено наявність обставин передбачених п. 1-2 ч. 1 ст. 194 КПК, а також є достатні підстави вважати, що він переховується.

Питання визначене п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК на предмет потреби аналізуватиметься під час розгляду клопотання про обрання/застосування запобіжного заходу по суті за наслідками затримання особи та її доставлення до суду.

Отже, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання про надання дозволу на затримання в поєднанні з аргументами наведеними у клопотанні про застосування/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у порядку ст. 94 КПК, вважає, що клопотання про надання дозволу на затримання підлягає задоволенню, що також слугує і підставою для не розгляду по суті клопотання про застосування/обрання запобіжного заходу, оскільки останнє, у цьому випадку, є фактично додатком до клопотання про надавання дозволу на затримання, адже подане у порядку п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України, а не ст. 183 даного Кодексу.

З цих підстав та керуючись статтями 131, 132, 183, 188-191, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд постановив:

клопотання про надання дозволу на затримання - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В силу ч. 2 ст. 190 КПК України, вказати адресу прокурора ОСОБА_59 - м. Київ, вул. Ю, Поправки, буд. 14-А, тел.: НОМЕР_4 .

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу щодо підозрюваного з моменту: 1) приводу до суду; 2) добровільного з`явлення до суду; 3) відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 17:55 год. 27 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1