Провадження №1-кп/748/329/25
Єдиний унікальний № 743/959/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 23 травня 2025 року за №0000070, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буянки, Ріпкинського району, Чернігівської області, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, раніше не судимого, в силу ст.89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.382 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в порушення вимог ст.178 Цивільного кодексу України, п.1 Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1998 року, восени 2023 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, за невстановлених слідством обставин та у невстановленому місці, придбав два корпуси гранат Ф-1 та два запали ручних гранат УЗРГМ до них, які в конструктивному поєднанні у довільному порядку є двома оборонними осколковими ручними гранатами Ф-1, які мають військове призначення, є вибуховими пристроями промислового виготовлення та відносяться до категорії боєприпасів, які він зберігав до 17 листопада 2024 року в приміщенні гаражу за місцем фактичного мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

17 листопада 2024 ОСОБА_3 переніс та сховав вказані два корпуси гранат Ф-1 та два запали ручних гранат УЗРГМ до них, які в конструктивному поєднанні у довільному порядку є двома оборонними осколковими ручними гранатами Ф-1, які мають військове призначення, є вибуховими пристроями промислового виготовлення та відносяться до категорії боєприпасів, до сіннику на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яким він також користується, та де у подальшому діючи умисно, без передбаченого законом дозволу їх зберігав.

23.05.2025 у період часу з 12 годин 10 хвилин по 12 годин 30 хвилин, під час огляду місця події у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , працівниками поліції ВП №2 (с-ще Ріпки) Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області у господарському приміщенні типу сінника виявлено та вилучено: два корпуси оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, які споряджені бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності - тротилом масою 50-56 грам та два запали ручних гранат УЗРГМ, які споряджені ініціюючими вибуховими речовинами ТНРС масою 0,48-0,5 г., азидом свинцю масою 0,48-0,5 г. та високобризантними вибуховими речовинами ТЕНом або гексогеном 1 г. Вказані два корпуси оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 у конструктивному поєднанні у довільному порядку з будь-яким з двох запалів ручних гранат УЗРГМ, являються двома оборонними осколковими ручними гранатами Ф-1, які мають військове призначення, є вибуховими пристроями промислового виготовлення та відносяться до категорії боєприпасів.

Окрім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, за наступних обставин.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Обов`язковість судового рішення, згідно зі ст.129 Конституції України, є однією з основних засад судочинства.

Як установлено у ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За вчинення адміністративного правопорушення до особи застосовується адміністративне стягнення, одним із видів якого є позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Таким чином, позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами, одночасно припиняє реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення.

Так, постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15.09.2021, у справі №743/694/21, провадженні №3/743/260/21, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 15 діб з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 10 років. Вказана постанова набрала законної сили 27.09.2021.

Однак, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, 05.03.2024 року о 09 год. 40 хв. будучи позбавленим права керування транспортними засобами рухавсь по дорозі по вул. Набережна в с-щі Ріпки, Чернігівського району, Чернігівської області, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «321213», державний номерний знак НОМЕР_1 . За вказане порушення, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАД №833301 від 05.03.2024 на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі - 40800 гривень.

Надалі, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами 29.09.2024 року о 05 год. 45 хв., будучи позбавленим права керування транспортними засобами, рухавсь по дорозі с-ще Ріпки - с. Буянки, 3 км., Чернігівського району, Чернігівської області, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «321213» державний номерний знак НОМЕР_2 . За вказане порушення постановою Куликівського районного суду Чернігівської області від 09.12.2024 ОСОБА_3 був протягнутий до адміністративної відповідальності у справі №743/1396/24, провадження 3/737/620/24 за ч.5 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 11 років 9 місяців 20 днів.

Надалі, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, 08.02.2025 року о 11 год. 32 хв. будучи позбавленим права керування транспортними засобами, рухавсь по дорозі Замглай - Глинянка, 520 м, Чернігівського району, Чернігівської області, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101» державний номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. За вказане порушення постановою Ріпкинського районного суду від 13.03.2025 у справі №743/179/25, провадження №3/743/115/25, ОСОБА_3 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Надалі, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами 25.02.2025 о 15 год 25 хв будучи позбавленим права керування транспортними засобами, рухавсь в селищі Замглай, Чернігівського району, Чернігівської області по вул. Будівельників, 8, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101» державний номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння За вказане порушення постановою Ріпкинського районного суду від 31.03.2025 у справі №743/248/25 провадження №3/743/150/25, ОСОБА_3 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на 5 (п`ять) років без сплатного вилучення транспортного засобу. Згідно ч.3 ст.30 КУпАП приєднано невідбуту частину адміністративного стягнення у виді позбавлення керування транспортними засобами визначивши остаточно 21 рік 6 місяців 8 днів позбавлення права керування транспортними засобами.

У подальшому, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи про вказані постанови судів, якими його позбавлено права керування транспортними засобами, та які набрали законної сили, з метою їх невиконання, маючи реальну можливість виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 09.06.2025 о 07 год. 11 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керував транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі «2106» державний номерний знак НОМЕР_4 та був зупинений працівниками патрульної поліції ВП №2 (с-ще Ріпки) Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області в селищі Замглай, Чернігівського району, Чернігівської області, на перехресті вул. Заводська - проспекту 30 р Перемоги.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, у скоєному щиро покаявся та пояснив, що дійсно пізньої осені 2023 року він отримав від військових з Сумського напрямку, які дислокувалися у селищі Замглай два корпуси гранат Ф-1 та два запали ручних гранат УЗРГМ до них . Вказані військові були часто у них вдома за адресою: селище Замглай, вул.Молодіжна. 31 , так як прали за необхідності речі та готували їжу. Коли вони відїздили в зону бойових дій, прийшли до нього додому і залишили йому два корпуси гранат Ф-1 та два запали ручних гранат УЗРГМ до них , зазначивши, що залишають боєприпаси для оборони, які він зберігав в будинку по АДРЕСА_2 . Коли до них в гості приїхав онук, виникла небхідність перемістити боєприпаси в інше місце, що він і зробив перенісши їх у листопаді 2024 року в будинок у селищі Замглай по вул. Молодіжна, 24 , де вони і зберігалися до травня 2025 року, до моменту вилучення поліцейськими. Вказав, що розуміє, що зберігав боєприпаси без передбаченого Законом дозволу, в чому щиро кається. Також пояснив, що 09 червня 2025 року він, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керував автомобілем «ВАЗ» моделі «2106» державний номерний знак НОМЕР_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, та був зупинений працівниками патрульної поліції в селищі Замглай, Чернігівського району, Чернігівської області, на перехресті, коли рухався від магазину. Про те, що не має права керування був обізнаний, так як права були передані ним на зберігання у сервісному центрі МВС у м. Чернігові. Протиправність своїх дій розуміє, висловлює щирий жаль із цього приводу та засуджує свою поведінку.

Вислухавши позицію прокурора, думку обвинуваченого, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, переконавшись, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, перевіривши добровільність його позиції, роз`яснивши наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, а саме позбавлення його права оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини вчинення кримінальних правопорушень, що викладені у обвинувальному акті, беручи до уваги визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень у повному обсязі, зважаючи на те, що жодним учасником судового провадження не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих правопорушень та визначені обвинуваченням обставини їх вчинення, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежується дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, висновків експертів та процесуальних рішень.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судом створено необхідні умови для виконання стороною обвинувачення і обвинуваченим їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява №25, від 18.01.1978, пункт 161, та «Коробов проти України», заява №39598/03, від 21.07.2011, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини обвинуваченого у судовому засіданні не встановлено.

З огляду на вищевикладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи позицію обвинувачення та визнання обвинуваченим вини, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.263, ч.1 ст.382 КК України як незаконне придбання, носіння і зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Підстав, у відповідності до ч.3 ст.337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Відтак, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволять ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_3 .

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та визнання вини.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 раніше не судимий, в силу ст.89 КК України, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, не працює, за місцем проживання негативні характеристик відсутні, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, враховуючи обставину, що обтяжує покарання та наявність обставин, що помякшують покарання, за висновком органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюються як середній, виправлення особи без ізоляції від суспільства можливе.

Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій ч.1 ст.263 та ч.1 ст.382 КК України, та визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також, зважаючи на конкретні обставини вчинених кримінальних правопорушень, відсутність завданої шкоди суспільним інтересам, що з моменту вчинення ним данихкримінальних правопорушень , минув тривалий час, протягом якого він кримінальні та адміністративні правопорушення не скоював, тобто, приймає всі міри по запобіганню противоправної діяльності та веде законослухняний спосіб життя, що свідчить про його стійкі соціальні зв`язки, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком, з покладенням певних обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень

Процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 2674,20 грн. необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.382, ч.1 ст.263 КК України, призначивши йому покарання:

-за ч.1 ст.382 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

-за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, застосувавши принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити йому покарання, за кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.382, ч.1 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 2674,20 грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази: два корпуси оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, які споряджені бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності-тротилом масою 50-56 гр та два запала ручних гранат УЗРГМ, які споряджаються ініціюючими вибуховими речовинами ТЕНом або гексогеном масою 1 г, які були визнані речовими доказами відповідно до постанови слідчого від 27.05.2025 року та передані військовій частині НОМЕР_5 на підставі акту приймання-передачі майна від 28.05.2025 року - залишити в розпорядженні військової частини НОМЕР_5 .

Автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2106» , 1998 року виписку, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , який визнано речовим доказом відповідно до постанови слідчого від 09.06.2025 року та який згідно розписки від 19.06.2025 року у присутності ОСОБА_5 з майданчика ВП №2(с-ще) Ріпки ЧРУП ГУНП в Чернігівській області отримала ОСОБА_6 - залишити у фактичному користуванні ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1