Справа № 296/565/26
УХВАЛА

Іменем України

про арешт майна

22 січня 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 власника майна ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001686 від 25.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20.01.2026 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001686 від 25.12.2025, за ч. 3 ст. 368 КК України, а саме:

- грошових коштів в сумі 80000 гривень, що були вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0001686 від 25.12.2025, за ч. 3 ст. 368 КК України за фактом, що в грудні місяці 2025 року службові особи одного з ІНФОРМАЦІЯ_2 висловили вимогу надати неправомірну вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Так, 24.12.2025 мешканець Коростенського району ОСОБА_7 звернувся до раніше знайомого йому працівника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 з приводу допомоги врегулювання в додатку «Резерв+» відмітки «Розшук» знайомим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , адже останні вчасно оновили свої дані. При особистій зустрічі з ОСОБА_7 , на яку ОСОБА_8 прибув разом з ОСОБА_4 , останні повідомили, що зможуть врегулювати дані в додатку «Резерв+» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , однак за це останні мають сплатити їм по 1500 доларів США кожен.

Реалізуючи свій злочинний намір 31.12.2025 ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , перебуваючи в автомобілі «Рено Меган» поблизу ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримали від ОСОБА_7 частину неправомірної вигоди в сумі 60 000,00 гривень (під час проведення контролю за вчиненням злочину).

В подальшому, 14.01.2026 під час проведення контролю за вчиненням злочину було зафіксовано розмову ОСОБА_7 з ОСОБА_8 під час якої останній повідомив, що його питання вирішиться та на зустріч до нього приїде ОСОБА_4 .

Далі, близько 16 години 15 хвилин цього ж дня ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_4 біля будинку №46 по вул. Грушевського в м. Коростень та на вимогу останнього передав йому неправомірну вигоду у сумі 1500 доларів США (імітаційні кошти).

Після чого, ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України. Окрім цього, цього ж дня в м. Коростень, вул. Сосновського, 27, було затримано ОСОБА_8 , за вчинення зазначеного злочину за попередньою змовою групою осіб.

14.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира №296/180/26 від 08.01.2026 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

15.01.2026 постановою слідчого вищевказані кошти, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001686 від 25.12.2025, за ч. 3 ст. 368 КК України.

15.01.2026 слідчий за допомогою засобів поштового зв`язку подав до суду клопотання про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речового доказу.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив накласти арешт з метою конфіскації майна, як виду покарання.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_11 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та накладення арешту на майно. Свою позицію захисник обгрунтував тим, що клопотання містить обгрунтування необхідності арешту майна як речових доказів. На його думку, ці гроші не відповідають критерію речового доказу, вони не є міченими, а отже не можна стверджувати, що вони здобуті злочинним шляхом інших слідів гроші не мають. З його пояснень слідує, що ці гроші родина ОСОБА_12 збирала поступово, для своїх потреб, серед яких і ліківання (медичні документи додав). ОСОБА_13 має постійне місце роботи та заробітну плату, її дохід за 2025 рік склав 160000,00 гривень (дадав довідку ОК-). Накопичення не є значними, а тому стверджувати, що це гроші здобуті злочинним шляхом нема підстав.

Слідчий суддя вивчивши клопотання та його додатки, прийшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України)

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, саме таким обгрунтовано клопотання. Жодних обгрунтувань необхідності арешту майна з метою його конфіскації, як виду покарання воно не містить. З огляду на це слідчий суддя розглядає його саме в контексті необхідності арешту майна, як речового доказу

Під час судового розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0001686 від 25.12.2025, за ч.3 ст. 368 КК України за фактом, що в грудні місяці 2025 року службові особи одного з ІНФОРМАЦІЯ_2 висловили вимогу надати неправомірну вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

31.12.2025 ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , перебуваючи в автомобілі «Рено Меган» поблизу ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримали від ОСОБА_7 частину неправомірної вигоди в сумі 60 000,00 гривень (під час проведення контролю за вчиненням злочину).

В подальшому, 14.01.2026 ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_4 біля будинку №46 по вул. Грушевського в м. Коростень та на вимогу останнього передав йому неправомірну вигоду у сумі 1500 доларів США (імітаційні кошти).

Після чого, ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

14.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира №296/180/26 від 08.01.2026 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено - грошові кошти у сумі 80000 гривень.

15.01.2026 постановою слідчого вищевказані кошти, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001686 від 25.12.2025, за ч. 3 ст. 368 КК України.

15.01.2026 слідчий за допомогою засобів поштового зв`язку подав до суду клопотання про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речового доказу.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя під час розгляду цього клопотання має встановити лише чи відповідає вилучене майно ознакам речового доказу. При цьому слідчий суддя не уповноважений надавати оцінку чи наявний склад кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий суддя вважає, що грошові кошти вилучені в квартирі ОСОБА_4 не відповідають критерію речового доказу в цьому кримінальному провадженні.

Як вже зазначалося, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

В даному випадку, стороною захисту було доведено, що кошти які були вилучені під час обшуку за адресою : АДРЕСА_1 , майно в виді грошових коштів в сумі 80000 (вісімдесят) тисяч гривень 00 копійок не містять на собі слідів злочину та не є здобутими злочинним шляхом. Так у кримінальному провадженні зафіксовано за допомогою НСРД факт передачі грошей 31.12.2025 в сумі 60000,00 гривень (під контролем правоохоронного органу) тобто всі номери грошові кошти були зафіксовані.

Слідчий під час розгляду клопотання пояснив, що купюр, які передавалися під контролем правоохоронного органу серед вилучених 80000,00 грн не було.

14.01.2026 під контролем правоохоронного органу передано 1500,00 доларів США (імітаційні грошові кошти) .

Дружина підозрюваного ОСОБА_4 теж працює офіційно, має постіні, сталі доходи у вигляді заробітної плати протягом кількох років поспіль про що свідчить довідка ОК-5. Так в 2025 році іі дохід склав -160057,54 грн, у 2024 році - 178770,71 грн, у 2023 році - 181000,30 грн у 2022 році - 189037,94 грн.

Іншого обгрунтування, окрім, як накладення арешту з метою збереження речового доказу (п.1 ч.2 ст.170КПК України) клопотання слідчого не містить.

Таким чином, у слідчого судді відсутні підстави визнавати грошові кошти про які йдеться в клопотанні саме речовими доказами у кримінальному провадженні№ 0001686 від 25.12.2025 за ч. 3 ст. 368 КК України, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання.

За приписами ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001686 від 25.12.2025 за ч. 3 ст. 368 КК України відмовити.

Негайно повернути тимчасово вилучене , під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно в виді грошових коштів в сумі 80000( вісімдесят) тисч гривень 00 копійок.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали оголошено 22.01.2026 о 16-00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1