Справа № 686/1428/26
Провадження № 1-кп/686/707/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0001143 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, студента 5 курсу Хмельницької гуманітарно-педагогічної академії, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується тому, що у невстановлений органом досудовим розслідуванням час, дату, але не пізніше 20 серпня 2025 року, та місці, який достовірно знав про діючі обмеження щодо перетину Державного кордону України особами чоловічої статті призовного віку, передбачені Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/22, дія якого продовжена зокрема відповідно до Указу Президента № 478/2025 від 14.07.2025 (строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року строком на 90 діб), Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року, виник прямий умисел на отримання підроблених офіційних документів, що надають право на виїзд за межі України з метою їх подальшого використання при перетині кордону України.

В подальшому ОСОБА_4 , розуміючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на виготовлення підробленого пенсійного посвідчення, наявність якого надає право на перетин державного кордону України в період надзвичайного чи воєнного стану відповідно до п. 2-1 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20 серпня 2025 року, підшукав осіб, які мають навички у сфері виробництва друкованої продукції для виготовлення підроблених пенсійних посвідчень та інших документів за допомогою знакодрукуючих пристроїв струменевим способом, а також виготовлення зображень електронного пенсійного посвідчення та інших документів та домовився про виготовлення для нього пенсійного посвідчення із відміткою про наявність у нього ІІ групи інвалідності із Особою 1, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження.

Так, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, виконуючи відведену йому роль, а саме виготовлення та отримання підробленого документа, зокрема пенсійного посвідчення із відомостями про наявність ІІ групи інвалідності у останнього, за домовленістю із Особою 1, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження надав йому своє фотозображення та персональні дані для подальшого використання їх під час виготовлення обумовленого підробленого документа.

Після отримання необхідних персональних даних та фотозображення від ОСОБА_4 , Особа 1, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб, передав вказані дані та фотозображення Особі 2, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, який, використовуючи його персональні дані, у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 20 серпня 2025 року, місці та за допомогою знакодрукуючих пристроїв струменевим способом, в порушення порядку отримання та використання офіційних документів відповідно до постанови Правління Пенсійного Фонду України від 03.11.2017 № 26-1 «Про порядок оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії» діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, виготовив офіційний документ, а саме пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 бланк серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , внісши у нього недостовірні дані.

Після виготовлення пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 бланк серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 його передано ОСОБА_4 для подальшого використання під час перетину державного кордону України.

Крім того, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що не отримував відповідно до постанови Правління Пенсійного Фонду України від 03.11.2017 № 26-1 «Про порядок оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії» та не мав права на отримання пенсійного посвідчення 20.08.2025, близько 09 год 39 хв, перебуваючи на території пункту пропуску «Могилів-Подільський Отач» ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_3 , надав для огляду і надання дозволу на перетин державного кордону України працівникам Державної прикордонної служби завідомо підроблене пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 бланк серії НОМЕР_2 , видане 07.05.2024 на ім`я ОСОБА_4 , чим використав завідомо підроблений документ, який за попередньою змовою групою осіб із Особами 1 та 2, щодо яких матеріали виділені в окреме провадження, підробили з метою усунення перешкоди при організації незаконного переправляння через державний кордон України.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 КК України (підроблення посвідчення, з метою використання підроблювачем, чи іншою особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб) та ч. 4 ст. 358 КК України (використання завідомо підробленого документа).

13 січня 2026 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень на наступних умовах.

Обвинувачений повністю визнає свою винуватість у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, зобов`язується упродовж десяти днів з дня затвердження судом даної угоди перерахувати (забезпечити перерахування третіми особами) грошових коштів в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень на підтримку Збройних Сил України на спеціальний рахунок по реквізитах сплати: Національний банк України, МФО 300001, Рахунок № UA0992708, Отримувач: Національний банк України, призначення платежу: допомога ЗСУ.

Сторони погодили призначити ОСОБА_4 покарання:

- за ч. 3 ст. 358 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 3 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 3 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн.

Судом встановлено, що обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, є обґрунтованим. Обвинувачений свою винуватість у вчиненому визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Прокурор та захисник підтвердили, що їм зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та просять затвердити угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових правопорушень. При цьому, враховано ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.

Обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується позитивно, навчається.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Судом береться до уваги, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, щиро розкаявся у вчиненому, є особою молодого віку, що пом`якшує покарання і дає підстави застосувати ч. 1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 358 КК України, а саме штрафу.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного, з урахуванням особи винного, відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим угоду про визнання винуватості затвердити, призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Укладену 13 січня 2026 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 358 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн.

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

В силу ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн.

Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду