печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5802/26-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи означене клопотання сторона обвинувачення вказує наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002627 від 17.12.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 364, частиною 4 статті 190, частиною 3 статті 368, частинами 3, 4 статті 358, частиною 1 статті 366, частиною 2 статті 209 Кримінального кодексу України.

Слідчий вказує, що в невстановлені в ході досудового розслідування місці, час, дату та спосіб, але не пізніше 28.12.2021, ОСОБА_8 передав невстановленим особам копії особистих документів, а саме: фотокопії паспорта громадянина України серія та номер: НОМЕР_1 , виданого 19.04.2002 Центрально-Міським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області, та довідки від 13.08.2019 про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Отримавши від ОСОБА_8 його особисті документи та персональні дані, невстановлені особи, діючи з прямим умислом, у невстановлені дату, час, місці та спосіб, але не пізніше 28.12.2021, продовжуючи реалізацію злочинного плану, з використанням персональних даних та особистих документів ОСОБА_8 , за попередньою змовою з останнім, виготовили підроблений офіційний документ - Державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер: ЯА № 495509, з датою видачі 08.06.2005, на земельну ділянку за кадастровим номером :03:005:0057 площею 0,97 га, з цільовим призначенням «землі житлової забудови» на території м. Ірпінь Київської області, який в дійсності не видавався.

При цьому, зазначений державний акт за своїм змістом також містив неправдиві відомості про:

- його видачу на підставі договору купівлі-продажу від 01.02.2005 № 3573-1, який в дійсності ОСОБА_8 не укладався;

- посвідчення договору купівлі-продажу від 01.02.2005 Ірпінським міським нотаріальним округом, що в дійсності не відбувалося;

- суміжних користувачів, у тому числі Головне управління Національної поліції в Київській області, хоча Національна поліція України як центральний орган виконавчої влади утворена постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 641, відтак не могла бути відображена в акті, датованому 08.06.2005.

Більше того, у вказаному підробленому державному акті серія та номер: ЯА № 495509 невстановленими досудовим розслідуванням особами було проставлено підписи навпроти голови Ірпінської міської ради ОСОБА_9 та інженера-землевпорядника ОСОБА_10 , як осіб, що його видали, а також відтиски гербової печатки згаданого органу місцевого самоврядування та Ірпінського міського відділу земельних ресурсів. Водночас, ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_11 державний акт серія та номер: ЯА № 495509 на ім?я ОСОБА_8 не видавали та не підписували.

Після виготовлення підробленого державного акта серія та номер: ЯА № 495509 від 08.06.2005 на земельну ділянку за кадастровим номером :03:005:0057, у невстановлені досудовим розслідуванням час, дату, спосіб та місці, але не пізніше 28.12.2021, невстановленими особами підшукано сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (кваліфікаційний сертифікат від 15.12.2020 № 014493), директора приватного підприємства «Закарпатський інститут землеустрою» (код за ), який погодився на виготовлення за таким документом технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою її реєстрації в Державному земельному кадастрі.

При цьому, ОСОБА_6 , володіючи спеціальними знаннями у сфері землеустрою та землевпорядкування, будучи обізнаним з вимогами Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про Державний земельний кадастр», Положення про порядок ведення Державного земельного кадастру, інших законів та підзаконних нормативно-правових актів у сфері земельних відносин, усвідомлював, що без реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі неможливо здійснити державну реєстрацію речового права, а наявні в його розпорядженні вихідні дані та документи не є достатніми для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

ОСОБА_6 , у невстановлені досудовим розслідуванням час, дату, спосіб та місці, але не пізніше 28.12.2021, невстановленими особами надано фотокопії особистих документів ОСОБА_8 : паспорта громадянина України серії номер НОМЕР_1 , що виданий 19.04.2002 Центрально-Міським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області, довідки від 13.08.2019 про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , а також підроблений державний акт серія та номер: ЯА № 495509 від 08.06.2005 на ім?я ОСОБА_8 на земельну ділянку за кадастровим номером :03:005:0057, який на цей час вже був присвоєний іншій земельній ділянці.

З використанням вказаних документів, ОСОБА_6 в невстановлені досудовим розслідуванням час та дату, однак не пізніше 10.01.2022, у приміщенні приватного підприємства «Закарпатський інститут землеустрою» (код за ), що за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Климпуша Дмитра, буд. 5, кв. 10, з використанням персонального комп`ютера, необхідного програмного забезпечення, виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_8 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Водночас, до Розділу 11 «Опис процедури виконання топографо-геодезичних робіт» аркуша 6 (шість) такої технічної документації із землеустрою ОСОБА_6 , будучи службовою особою юридичної особи приватного права, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що виїзд за місцем розташування земельної ділянки в місті Ірпінь Київської області ним не здійснювався, вніс неправдиві відомості про виконання робіт і дій, які в дійсності не виконувалися та не проводилися:

- проведення топографо-геодезичних вишукувань з метою визначення просторових даних щодо земельної ділянки, виконання рекогностування території та визначення території, на якій будуть проводитися топографо-геодезичні роботи;

- використання послуги мережі постійно діючих референтних GNSS-станцій мережі ZAKPOS в якості координатної основи при виконанні робіт із землеустрою;

- проведення топографо-геодезичних знімань інженером-геодезистом ОСОБА_12 (сертифікат №013998 від 25.04.2019 № 4);

- виконання робіт по визначенню координат точок земельної ділянки з використанням приймача приймача GNSS RTK Galaxy G1;

- здійснення спостереження в режимі реального часу (RTK) з використанням референтних GNSS-станцій мережі ZAKPOS;

- не перевищення максимального значення СКТІ 0,05, що задовольняє вимоги точності виконуваних робіт;

- здійснення доступу до серверу мережі через мобільний інтернет-зв?язок по стандарту GSM/GPSRS, використання послуг оператора мобільного зв`язку: ПрАТ «Київстар»;

- формування коригувальних поправок із застосуванням технології мережевого RTK Master Auxiliary Corrections (MAX).

Також ОСОБА_6 внесено неправдиві відомості до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_8 про закріплення 28.12.2021 в натурі (на місцевості) межових знаків в кількості 12 шт. та їх передачу ОСОБА_8 у «Відомості про встановлені межові знаки 28.12.2021» на аркуші 17 (сімнадцять), що в дійсності не відбувалося.

Окрім цього, на аркушах 1 (один), 2 (два), аркуші 4 (чотири) «Пояснювальна записка», аркуші 10 «Завдання на виконання робіт», аркуші 15 (п`ятнадцять) «Викопіювання з публічної кадастрової карти із нанесеною земельною ділянкою ОСОБА_8 Київська область, м. Ірпінь», аркуші 16 (шістнадцять) «Кадастровий план» технічної документації із землеустрою ОСОБА_8 щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 вніс неправдиві відомості про вид цільового призначення земельної ділянки «для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку» без підтвердження відповідності функціональній зоні або вимогам містобудівної документації, а також без наведення джерел його визначення та без посилання на будь-які правовстановлюючі, містобудівні документи, що передбачено ст. 20 Земельного кодексу України (в редакції від 19.12.2021), ч. 4 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції від 01.12.2021).

Поряд з цим, на аркуші 4 (чотири) «Пояснювальна записка», аркуші 9 (дев?ять) «19. Експлікація земельних угідь», аркуші 16 (шістнадцять) «Кадастровий план» ОСОБА_6 , незважаючи на те, що земельна ділянка повністю вкрита лісовими насадженням, вніс неправдиві відомості про її угіддя, зазначивши «007.02 Багатоповерхова забудова», що також не узгоджується зі ст. 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (в редакції від 10.12.2021), п. 66-67 додатку № 1, додатком № 4 (Перелік угідь згідно з Класифікацією видів земельних угідь) до Порядку ведення Державного земельного кадастру (в редакції від 10.11.2021).

Крім вищевказаного, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_8 , розроблена ОСОБА_6 , не відповідала вимогам земельного законодавства, іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, зокрема:

- в порушення вимог п. 5 ч. 5 ст. 186 Земельного кодексу України (в редакції від 19.12.2021) не затверджена власником;

- в порушення ст. ст. 29, 55 Закону України «Про землеустрій» (в редакції від 10.12.2021) встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснено за відсутності будь-яких первинних вихідних даних чи документів, які б підтверджували фактичне місце розташування земельної ділянки (чи надали б можливість його визначити);

- в порушення п. «б» ч. 2 ст. 198 Земельного кодексу України (в редакції від 19.12.2021) не погоджено межі земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами;

- в порушення ст. 1 Закону України «Про землеустрій» (в редакції від 10.12.2021) план земельної ділянки не містив відомостей про наявність на земельній ділянці природних ресурсів.

Усвідомлюючи, що виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_8 не відповідає вимогам земельного законодавства, іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, містить неправдиві відомості, а також передбачаючи можливість прийняття кадастровими реєстраторами рішень про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, ОСОБА_6 за допомогою власної електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_2 » подав 5 (п?ять) заяв на реєстрацію земельної ділянки ОСОБА_8 : від 10.01.2022 № ЗВ-022, від 14.01.2022 № ЗВ-022, від 27.01.2022 № ЗВ-022, від 04.02.2022 № ЗВ-022, від 10.02.2022 № ЗВ-022, розраховуючи на формальний підхід кадастрових реєстраторів під час їх розгляду.

За результатами розгляду вказаних заяв з додатками, окрім за заявою від 10.02.2022 № ЗВ-022, державними кадастровими реєстраторами за екстериторіальним принципом прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру: від 14.02.2022 № РВ-022 (по заяві № ЗВ-022), від 31.01.2022 № РВ-022 (по заяві № ЗВ-022), від 16.02.2022 № РВ-022 (по заяві № ЗВ-022), від 01.02.2022 № РВ-022 (по заяві № ЗВ-022).

При цьому, у додатках до рішень від 31.01.2022 № РВ-022, від 01.02.2025 РВ-022 кадастровими реєстраторами, за результатами розгляду заяв зазначалося, що електронний документ не відповідає:

- наявним даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним індексних кадастрових карт (планів), відомостям про інші об`єкти Державного земельного кадастру, їх кількісним, якісним характеристикам та відомостям про значення оцінки земельної ділянки);

- установленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа;

- даним документації із землеустрою або оцінки земель.

При наявності двох не розглянутих заяв, а також рішень про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, без урахування цих фактів та надання належної оцінки викладеним у відмовах зауваженням, заяву про реєстрацію земельної ділянки від 10.02.2022 № ЗВ-022 ОСОБА_6 надіслав за допомогою власної електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_2 », долучивши технічну документацію із землеустрою ОСОБА_8 в електронному вигляді, засвідчивши її, у тому числі достовірність вказаних у ній відомостей, шляхом накладення власного кваліфікованого електронного підпису 10.02.2022 о 17:18:51 год. згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України «Про землеустрій» (в редакції від 10.12.2021).

Вказані документи шляхом автоматичного розподілу потрапили на розгляд до державного кадастрового реєстратора відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області ОСОБА_13 , який не був обізнаний зі злочинними намірами невстановлених осіб щодо заволодіння земельною ділянкою, вважаючи документи як правовстановлюючі, належні та достатні, 10.02.2022 о 17:18:56 з ІР адреси НОМЕР_3 здійснив реєстрацію земельної ділянки та вніс відомості до Державного земельного кадастру, в результаті чого земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :03:005:0065, після чого 14.02.2022 о 10:19:19 з ІР адреси НОМЕР_3 відкрив поземельну книгу на земельну ділянку та сформував витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-022.

Після державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, ОСОБА_6 у невстановлені час, дату, спосіб та місці, але не пізніше 16.02.2022 передав невстановленим особам розроблену ним технічну документацію із землеустрою ОСОБА_8 та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-022 від 14.02.2022.

На цьому ОСОБА_6 , виготовивши технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_8 , яка містила неправдиві відомості, а також не відповідала вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, після формування, реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, отримання витягу про земельну ділянку, переданих невстановленим особами, виконав свою роль пособника (шляхом надання засобів вчинення кримінального правопорушення, усунення перешкод сприяв його вчиненню), що створило умови для реалізації наступного етапу злочинного плану - реєстрації речового права за ОСОБА_8 .

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 10.12.2021) визначено:

- під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру (п. 4 ч. 3 ст. 10);

- відомостями про земельну ділянку, що вносяться до Державного реєстру прав, є відомості про її кадастровий номер (п. 4 ч. 3 ст. 13);

- державна реєстрація прав передбачає перевірку перевірку документів та / або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень (п. 4 ч. 1 ст. 18);

- для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельні ділянки, що здійснюється з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Державного земельного кадастру про наявність/відсутність зареєстрованих речових прав щодо відповідної земельної ділянки до 1 січня 2013 року (ч. 4 ст. 18);

- державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться виключно за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровану земельну ділянку (ч. 4 ст. 18);

- державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року (п. 8 ч. 1 ст. 27).

Ураховуючи те, що в підробленому державному акті серія та номер: ЯА № 495509 від 08.06.2005 на ім?я ОСОБА_8 був зазначений кадастровий номер :03:005:0057, вже присвоєний іншій земельній ділянці, що могло стати підставою для відмови державним реєстратором з урахуванням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 10.12.2021) в державній реєстрації прав на земельну ділянку, невстановлені особи, використовуючи персональні дані та особисті документи ОСОБА_8 , за попередньою змовою з останнім, у невстановлені дату, час, місці та спосіб, але не пізніше 16.02.2022, діючи з прямим умислом, повторно, виготовили ще один підроблений офіційний документ - Державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер: ЯА № 495509, з датою видачі 08.06.2005, на земельну ділянку вже з кадастровим номером :03:005:0065 площею 0,97 га, з цільовим призначенням «землі житлової забудови» на території м. Ірпінь Київської області, який в дійсності не видавався.

При цьому, зазначений державний акт, як і попередній на земельну ділянку за кадастровим номером :03:005:0057, містив за своїм змістом також неправдиві відомості про:

- його видачу на підставі договору купівлі-продажу від 01.02.2005 № 3573-1, який в дійсності ОСОБА_8 не укладався;

- посвідчення договору купівлі-продажу від 01.02.2005 Ірпінським міським нотаріальним округом, що в дійсності не відбувалося;

- суміжних користувачів, у тому числі Головне управління Національної поліції в Київській області, хоча Національна поліція України як центральний орган виконавчої влади утворена постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 641, відтак не могла бути відображена в акті, датованому 08.06.2005.

Також у вказаному підробленому державному акті серія та номер: ЯА № 495509 невстановленими досудовим розслідуванням особами було проставлено підписи навпроти голови Ірпінської міської ради ОСОБА_9 та інженера-землевпорядника ОСОБА_10 , як осіб, що його видали, а також відтиски гербової печатки згаданого органу місцевого самоврядування та Ірпінського міського відділу земельних ресурсів. Водночас, ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_11 державний акт серія та номер: ЯА № 495509 на ім?я ОСОБА_8 не видавали та не підписували.

У подальшому, невстановлені особи, діючи з прямим умислом, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що останньому будь-яка земельна ділянка у місті Ірпінь не належить, а державний акт серія та номер: ЯА № 495509 на його ім?я є підробленим, у невстановлені час та спосіб, 16.02.2022 о 09 годині 55 хв. за адресою: Київська область, м. Сквира, пров. Якушкіна, 3, подали державному реєстратору Сквирської міської ради Київської області ОСОБА_14 заяву від імені ОСОБА_8 , не підписану останнім, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з метою реєстрації права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :03:005:0065.

До вказаної заяви, якій був присвоєний реєстраційний номер № 51041778, невстановлені особи долучили: завідомо підроблений державний акт на право власності на земельну ділянку серія та номер: ЯА № 495509 від 08.06.2005 на земельну ділянку за кадастровим номером :03:005:0065, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-022 від 14.02.2022, отриманий від ОСОБА_6

18.02.2022 о 09:01:46 державний реєстратор ОСОБА_14 , не будучи обізнаною з злочинними намірами, розглянувши подані документи, вважаючи їх достовірними, належними та достатніми, прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 63535958. Унаслідок цього за ОСОБА_8 було зареєстровано право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :03:005:0065 площею 0,97 га з присвоєнням об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера 080, а державним реєстратором сформовано та видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 300229045 від 18.02.2022.

За викладених обставин ОСОБА_8 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи з прямим умислом, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, шляхом обману, з використанням підроблених документів, незаконно заволоділи земельною ділянкою лісогосподарського призначення площею 0,97 га вартістю 9 284 209,00 грн, розпорядником якої відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України (в редакції від 19.12.2021) була Київська обласна державна адміністрація, завдавши збитки державі на вказану суму, тобто в особливо великих розмірах згідно з приміткою до ст. 185 КК України.

При цьому, вказана земельна ділянка а кадастровим номером :03:005:0065 повністю накладається на землі лісогосподарського призначення кварталу 52 виділу 24 Ірпінського лісництва, що перебували у постійному користуванні Філії «Київське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» згідно з пунктом 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України (в редакції від 08.08.2021) на підставі планово-картографічних матеріалів.

30.01.2026 ОСОБА_6 на підставі та у порядку передбаченому ст. ст. 277, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 (у редакції Закону від 22.11.2018 № 2617-VIII), ч. 1 ст. 366 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий вказує, що наразі існує необхідність запобігання спробам:

а) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, останній з яких є особливо тяжким злочином (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018).

Характер інкримінованих правопорушень пов`язаний з корисливою спрямованістю та використанням особою можливостей свого становища як службової особи.

З огляну на санкцію інкримінованих правопорушень, ОСОБА_6 може бути засудженим, у разі визнання його винним, до реальної міри покарання у вигляді позбавлення волі.

Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, необхідно врахувати тяжкість злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_6 , у сукупності з іншими обставинами.

У ОСОБА_6 наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 (дійсний, відповідно відомостей особової картки ОСОБА_6 до 06.01.2026), що вказує на наявність можливості втечі підозрюваного за межі території України для подальшого переховування на території іноземних країн, а також про фактичну відсутність у органу досудового розслідування дієвих механізмів попередження такої втечі.

Стороною обвинувачення не встановлено наявність у підозрюваного ОСОБА_6 соціальних зв`язків певного рівня, які можна оцінити як такі, що зможуть утримати підозрюваного від спроб ухилитись від органу досудового розслідування чи суду, оскільки на утриманні у нього нікого немає, сторона обвинувачення не володіє інформацією про наявність у ОСОБА_6 або членів його сім`ї важких хронічних хвороб.

Усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, у тому числі, може покинути територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

б) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

На цей час досудове розслідування кримінального провадження триває, проводяться та заплановано проведення великого обсягу слідчих (розшукових) та процесуальних дій з метою отримання доказів, які підозрюваний може знищити, сховати або спотворити.

Про вказаний ризик свідчить спілкування ОСОБА_6 із свідком ОСОБА_15 у месенджері WhatsApp, який зафіксований у протоколі огляду мобільного телефону від 27.11.2025, у ході якого ОСОБА_6 дає вказівку ОСОБА_15 видалити чат їхнього спілкування, що може свідчити про намагання ОСОБА_6 приховати сліди вчинення кримінального правопорушення та його роль в ньому.

Під час проведення обшуку 13 листопада 2025 року у ОСОБА_6 не було виявлено мобільний телефон, що свідчить про те, що він приховав його з метою унеможливлення встановлення додаткових доказів та його причетності до вчинення кримінального правопорушення.

Окрім цього, під час проведення обшуку 06 вересня 2023 року за місцем здійснення діяльності ОСОБА_6 , не було виявлено договір з ОСОБА_8 на виготовлення документації із землеустрою, що може свідчити про його приховування підозрюваним.

в) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий зазначає, що ОСОБА_6 просив ОСОБА_15 видалити повідомлення в месенджерах, тобто тим самим також впливав на нього з метою унеможливлення виявлення протиправної діяльності, у тому числі власної.

Досліджені під час розгляду клопотання показання свідків (відомості з протоколів допиту свідків) свідчать про їх значущість для доведення обставин, які підлягають доказуванню в цьому кримінальному провадженні. При цьому необхідно брати до уваги ту обставину, що ОСОБА_6 має певне коло зв`язків із керівництвом та посадовими особами органів державної влади, здобутих в силу здійснення ним професійної діяльності, та може використовувати їх у своїх інтересах для впливу на свідків, які володіють інформацією щодо певних обставин у цьому провадженні.

г) ризики перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення (п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Вказані ризики обґрунтовуються тим, що у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з обмеженням свободи, неможливо буде запобігти контактам ОСОБА_6 з іншими невстановленими співучасниками вчинення злочину, з якими останній не будучи обмежений у свободі пересування, зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів та засобів вчинення кримінального правопорушення.

Так, підозрюваний може повідомити форми і методи роботи правоохоронних органів України, що стали йому відомі у зв`язку із набуттям статусу підозрюваного, про отримані ним докази. Крім того, з метою ухилення від кримінальної відповідальності він зможе як сам, так і на його вимогу використовуючи інших осіб, шляхом умовлянь, погроз видати інформацію про інших учасників злочину, чи шляхом підкупу впливати, або вимагати впливу на свідків вчиненого злочину, відомості про які він може отримати як з копій матеріалів кримінального провадження так із інших джерел.

Також існує ризик іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, який може бути виражений у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому версій захисту. Окрім цього, підозрюваний зможе попередити інших учасників злочинів, які наразі не встановлені органом досудового розслідування, надавши їм відповідні настанови та поради, щодо подальших спільних дій, а також обговорити з ними спільну версію своєї невинуватості у злочинах, таким чином перешкоджати провадженню іншим чином.

Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

Більше того, під час допиту 21.11.2025 як свідка ОСОБА_6 не повідомив про особу, з якою спілкувався з приводу виготовлення документації із землеустрою, від якої отримав акт.

При цьому, ОСОБА_6 повідомив, що в графі замовник підписувалася особа, яка діяла за дорученням ОСОБА_8 , хоча відомості про це у документації із землеустрою відсутні, а підпис візуально схожий на підпис ОСОБА_8 . Вказане може свідчити про надання ОСОБА_6 неправдивих показань для унеможливлення розкриття інших співучасників.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, в тому числі з метою приховання доказів у справі та уникнення кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав посилаючись на викладені в ньому доводи, просив клопотання задовольнити.

Захисники та підозрюваний у судовому засіданні заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши на необґрунтованості пред`явленої підозри, відсутності ризиків визначеними ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, вислухавши доводи учасників процесу, вивчивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та відсутності доказів щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 до інкримінованих кримінальних правопорушень, на даній стадії кримінального провадження, є безпідставними.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке можу бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Як визначено ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Отже, слідчий суддя у відповідності до положень ст.ст. 176, 177, 178 КПК України враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , за вчинення тяжкого злочину, а тому відповідно до п. 4 ст. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та беручи до уваги положення ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_6 та наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 998 400 грн., оскільки внесення застави у зазначеному розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 , альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатись із м. Ужгород Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дозволяють право на виїзд з України та в`їзд до України, а також перетин адміністративної межі з тимчасово окупованими територіями України;

5) утримуватися від спілкування зі свідком у кримінальному провадженні ОСОБА_15 , а також підозрюваним ОСОБА_8 .

Поряд з цим, при виготовленні повного тексту ухвали, виявлено про описку, щодо покладеного обов`язку на підозрюваного, вказано не вірно «прибувати за вимогою до слідчого, прокурора та суду», а саме пропущено слово «першою» та слід вірно вказати «прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду».

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 30.03.2026 включно.

Одночасно визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 998 400 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста) грн., яка може бути внесена (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Печерського районного суду міста Києва:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059

Банк отримувача ДКСУ, м. Київ

Код банку отримувача (МФО) 820172

Рахунок отримувача UA1012089

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі внесення застави, наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатись із м. Ужгород Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дозволяють право на виїзд з України та в`їзд до України, а також перетин адміністративної межі з тимчасово окупованими територіями України;

5) утримуватися від спілкування зі свідком у кримінальному провадженні ОСОБА_15 , а також підозрюваним ОСОБА_8 .

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 30.03.2026 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

Покласти на прокурора у кримінальному провадженні контроль за виконанням ухвали суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1