В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1915/25

Провадження № 1-кп/348/289/25

23 вересня 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна в режимі дистанційного судового провадження кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 30.05.2025 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с-ще Битків, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, неодруженому, на утриманні нікого не має, працюючого помічником бурильника капітального ремонту свердловин цеху буріння та капітального ремонту свердловин ТОВ «Оранта» ЛТД, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 286-1 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участі сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої: ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_8 ,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження, за наступних обставин.

30 травня 2025 року близько 16:00 години, у світлу пору доби, суху погоду, водій ОСОБА_3 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, керуючи мотоциклом марки Коvі mах 300, без реєстраційного номера, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, що значно знижує реакцію і унеможливлює належним чином оцінювати дорожню обстановку, рухався ділянкою проїзної частини дороги, що по вулиці Шевченка у селищі Битків Пасічнянської територіальної громади Надвірнянського району у напрямку села Бабче.

На задньому пасажирському сидінні мотоцикла марки Коvі mах 300 перебувала пасажирка ОСОБА_7 .

У цей час попереду, на правому краю проїзної частини по напрямку руху мотоцикла знаходився припаркований автомобіль марки Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Однак ОСОБА_3 , виконуючи об`їзд перешкоди у вигляді автомобіля марки Skoda Fabia не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, проявив неуважність, не обрав в установлених межах безпечної швидкості, не дотримався безпечного інтервалу та допустив дотичне (ковзне) контактування з боковою частиною даного припаркованого автомобіля, після чого з мотоциклом і пасажиром впав.

При цьому, водій ОСОБА_3 порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме:

п. 1.5., згідно якого, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 1.10. Розділу 1 ПДР:

- безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних

засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована

безпека дорожнього руху;

- перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху

транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за

винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку

транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість

аж до зупинки транспортного засобу;

п. 2.1., який вказує, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної

категорії;

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно

реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення

вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від

керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 2.9., відповідно до якого водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

п. 12.1., який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.3., у відповідності до якого, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п, 13.1., згідно якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу;

п. 13.3., відповідно до якого під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажирка мотоцикла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку тяжкого ступеня з крововиливом під тверду мозкову оболонку в лівій лобно-тімяно-скроневій ділянці, паренхіматозними крововиливами в лобній та скроневій частках лівої півкулі головного мозку, переломами потиличної, правої тім`яної, пірамідки лівої скроневої кісток, пневмоцефалією, підшкірною гематомою в правій лобно-тімяній ділянці та саднами в ділянках голови, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечні для життя в момент спричинення.

2. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286-1 КК України.

3. Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акту визнав повністю.

Так, обвинувачений суду пояснив, що 30 травня 2025 року вдома здійснював ремонт мотоцикла. Починаючи з 10 години ранку, він вживав алкогольні напої: три пляшки пива об`ємом 0,5 літра кожна та 0,33 літра коньяку. Близько 13 години до нього зателефонувала потерпіла ОСОБА_7 з проханням відвезти її до відділення ТОВ «Нова Пошта» №1 у с-щі Битків. На прохання він погодився та відвіз її, при чому перебував у стані алкогольного сп`яніння.

На зворотному шляху, приблизно о 16 годині, під час руху мотоциклом, на якому позаду перебувала потерпіла, він не впорався з керуванням, унаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки Skoda. В результаті дорожньо-транспортної пригоди він та пасажир впали на землю, після чого він знепритомнів.

Підтверджує, що в результаті порушення ним Правил дорожнього руху відбулось ДТП в якому пасажир ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений пояснив, що мотоцикл марки Коvі mах 300, без реєстраційного номера, належить його матері ОСОБА_9 , та цим транспортним засобом він користувався.

Обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненому розкаявся, висловив жаль з приводу вчиненої дорожньо-транспортної пригоди і її наслідків, пояснив, що раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Повністю виплатив заподіяну потерпілій шкоду та попросив у неї пробачення.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Прокурор у судовому засіданні, враховуючи повне визнання винуватості обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.286-1 КК України, просив розглянути справу у спрощеному порядку відповідно до вимог ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), та клопотав перед судом щодо недоцільності дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні, обмежитися лише допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують його особу.

Після роз`яснення положень ч.3 ст.349 КПК України, в тому числі, що сторона захисту буде позбавлена права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорюються у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що вважає за необхідне розгляд проводити у спрощеному порядку згідно із ч.3 ст.349 КПК України, положення вказаної норми йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію обвинуваченого щодо недоцільності дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні, положення ч.3 ст.349 КПК України відомі.

Позицію прокурора про розгляд справи у спрощеному порядку підтримала потерпіла ОСОБА_7 та її законний представник,положення ч.3 ст.349 КПК України зрозумілі.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор і потерпіла також не оспорювала фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК і обмежено допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням письмових доказів (експертиз), що містять дані про механізм та обставини дорожньо-транспортної пригоди, письмових доказів, що підтверджують наявність у потерпілої тілесних ушкоджень та їх тяжкість, вивченням даних, що характеризують особу обвинуваченого, дослідженням матеріалів про речові докази і процесуальні витрати.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що перебуває у дружніх стосунках з обвинуваченим, оскільки вони проживають по сусідству. 30 травня 2025 року у другій половині дня обвинувачений відвіз її до відділення ТОВ «Нова Пошта».

Потерпіла зазначила, що не пам`ятає, чи перебував обвинувачений у стані алкогольного сп`яніння. Обставин дорожньо-транспортної пригоди вона також не пам`ятає, оскільки після зіткнення знепритомніла. Пояснила, що завдана їй шкода обвинуваченим відшкодована в повному обсязі. Претензій до нього не має та просила суд призначити йому не суворе покарання.

Крім показань обвинуваченого і потерпілої, судом досліджені наступні докази:

Відповідно до тестування на алкоголь Drager Alcotest 6810, проведеного 30.05.2025 о 17-49 годині у ОСОБА_3 виявлене алкогольне сп`яніння 1,48 проміле.

За Висновком експерта № СЕ-19/109-25/10373-ІТ від 24.07.2025 року, складеного за наслідками інженерно-транспортної експертизи, на момент експертного огляду та дослідження гальмівна система та рульове керування мотоциклом марки Коvі mах 300 без реєстраційного номера знаходились у працездатному стані.

За Висновком експерта № СЕ-19/109-25/10374-ІТ від 30.07.2025 року, складеного за наслідками інженерно-транспортної експертизи, первинній контакт (зіткнення) між автомобілем Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_2 та мотоцикла марки Коvі mах 300 без реєстраційного номера, відбувся на проїзній частині дороги вулиці Шевченка в с. Битків Надвірнянського району на відносно елементів дороги знаходиться в місці розташування автомобіля Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_2 . Контакт взаємодія відбувалася між правою боковою частиною автомобіля Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_2 (праві передні двері, в подальшому праві задні двері) та правою частиною мотоцикла марки Коvі mах 300 без реєстраційного номера (переднє колесо, в подальшому права кришка двигуна, права частина керма. На момент первинного контактування взаємне розташування автомобіля Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_2 та переднього колеса мотоцикла марки Коvі mах 300 без реєстраційного номера було таким, що кут між їх повздовжніми осями становив приблизно 180+-10 градусів. Враховуючи конструкцію мотоцикла, повздовжня вісь мотоцикла в момент первинного контактування могла не співпадати із повздовжньою віссю переднього колеса даного мотоцикла.

Згідно із Висновком експерта №295 від 30.07.2025 року, складеного за наслідками судово-медичної експертизи, ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку тяжкого ступеня з крововиливом під тверду мозкову оболонку в лівій лобно-тімяно-скроневій ділянці, паренхіматозними крововиливами в лобній та скроневій частках лівої півкулі головного мозку, переломами потиличної, правої тім`яної, пірамідки лівої скроневої кісток, пневмоцефалією, підшкірною гематомою в правій лобно-тімяній ділянці та саднами в ділянках голови, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечні для життя в момент спричинення.

Таким чином, аналізуючи кожний з наведених доказів обвинувачення окремо, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає зазначені докази належними і допустимими.

У судовому засіданні також оголошені документи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

У суду немає сумнівів у психічному стані обвинуваченого ОСОБА_3 і суд вважає його осудним.

У ході судового розгляду суд дослідив всі докази, надані сторонами обвинувачення і захисту, із дотриманням принципу змагальності і свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

5. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого.

Під час допиту в суді обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що саме він перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час керування мотоциклом марки Коvі mах 300, без реєстраційного номера, порушив вимоги ПДР України, пункти 12.1, 12.3, 13.1, 13.3, а саме не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність, не обрав в установлених межах безпечної швидкості, не дотримався безпечного інтервалу, унаслідок чого допустив дотичне контактування з боковою частиною припаркованого автомобіля, в результаті чого потерпіла отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 в частині визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення суд вважає такими, що повністю відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також дослідженим матеріалам кримінального провадження, тому розцінює їх як достовірні, приймає як доказ його вини і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового розгляду доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Ці докази свідчать про те, що ОСОБА_3 вчинив дії, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження, тому суд дійшов висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.286-1 КК.

6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України суд вважає його щире каяття, добровільне усунення заподіяної шкоди.

Посилання захисника у судових дебатах на активне сприяння розкриттю злочину ОСОБА_3 як на обставину, що пом`якшують покарання, є непереконливим.

Вказана обставина не вказана в обвинувальному акті.

Відповідно до ст.. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема обставини, які характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Під активного сприяння розкриттю злочину, під яким розуміються дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням у розкритті злочину.

Враховуючи викладене, за матеріалами справи судом не встановлено обставин активного сприяння ОСОБА_3 розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

7. Мотиви призначення судом покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, те що ним відповідно до кваліфікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК) вчинений тяжкий злочин.

Визначаючи міру покарання суд також враховує, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення за ч.2 ст.286-1 КК характеризується необережною формою вини у виді злочинної самовпевненості, суспільна небезпечність якого полягає в порушенні безпеки руху й експлуатації автомобільного транспорту, та завданню потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Також обов`язково ознакою об`єктивної сторони злочину є перебування винного у стані алкогольного сп`яніння.

З даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , випливає, що він має визначене і постійне місце проживання, за місцем проживання і роботи характеризується добре, має задовільний стан здоров`я, на обліку у психіатричному кабінеті і лікаря нарколога не перебуває , за соціальними зв`язками: спільно проживає із батьками, утриманців не має. Офіційно працевлаштований.

Згідно висновків досудової доповіді у обвинуваченого середній ризик вчинення повторного правопорушення та середній ризик небезпеки, який він становить для суспільства, а тому орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

Проте, суд не погоджується із вказаним висновком, оскільки, звільнення ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Частина 1 статті 75 КК України прямо вказує на неможливість прийняття рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку засудження за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Зважується, крім того, на висновки з приводу пропорційності покарання тяжкості правопорушення, висловлені ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема, у рішеннях по справах Souring v. UK, Shvydka v. Ukraine, Tammer v. Estonia, - за змістом яких захід, що застосовується до порушника має бути пропорційним переслідуваній меті, засудження та покарання порушника не мають бути непропорційними законній меті і підстави, якими керуються національні суди, мають були відповідними і достатніми для виправдання такого втручання.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Прокурор вважає необхідним, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки із позбавленням права керування транспортними засобами на 5 років. Запобіжний захід залишити заставу до набрання вироком законної сили. Стягнути судові витрати, вирішити долю речових доказів.

Потерпіла та законний представник просять не застосовувати до обвинуваченого покарання, яке пов`язане із позбавленням волі.

Сторона захисту в судових дебатах звертає увагу суду на те, що обвинувачений визнав вину, розкаявся, добровільно усунув заподіяну злочином шкоду, а тому просять призначити основне покарання із застосуванням ст..69 КК України, а додаткове покарання у мінімальних межах. Просять врахувати обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку. Також врахувати молодий вік обвинуваченого, необережну форми вини кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання призначення ОСОБА_3 покарання суд доходить до наступних висновків.

З урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, враховуючи його особу, що обвинувачений в цілому по матеріалах справи характеризуються з позитивної сторони, його молодий вік, враховуючи його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, розкаяння, висловлення жалю з приводу вчинених дій, а також враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, характер і ступінь тяжкості наслідків кримінального правопорушення, думку потерпілої з приводу призначення покарання, яка наполягала на обрані несуворого покарання для обвинуваченого, суд, керуючись ст.ст.65-67 КК України, вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 безальтернативне основне покарання встановлене ч.2 ст.286-1 КК України у виді позбавлення волів мінімальних межах санкції статті строком на 3 (три) роки.

Щодо призначення додаткової покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом суд зазначає таке.

Санкція ч. 2 ст. 286-1 КК України вказує суду на обов`язковість призначення додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Указане положення закону України про кримінальну відповідальність не має альтернативного характеру застосування.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, оскільки, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 грубо знехтував Правилами дорожнього руху, не мав посвідчення водія відповідної категорії, суд призначає обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 5 років, саме таке додаткове покарання сприятиме його виправленню та дотриманню ним надалі Правил дорожнього руху.

Щодо застосування статті 69 КК України.

Суд не знаходить можливим для призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст.69 КК України із призначенням покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, з огляду на особу винного і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення.

За змістом кримінального закону ступінь тяжкості вчиненого злочину передбачає не тільки врахування самої категорії тяжкості, визначеної ст. 12 КК України, а й індивідуальних особливостей злочинного діяння та особи обвинуваченого.

З огляду на обставини вчиненого конкретного злочину, він вчинений обвинуваченим в стані алкогольного сп`яніння. В наслідок вчинення злочину також завдана матеріальна шкода власнику автомобіля.

За даними досудової доповіді обвинувачений у минулому притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортним засобів в стані алкогольного сп`яніння, що негативно характеризує його особу.

Крім того, сукупність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого і дані про його особу, відповідно до яких він позитивно характеризується за матеріалами справи, не вказують на істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд, керуючись ст.ст.65-67,69 КК України, не знаходить підстав про можливість призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2ст.286-1 КК України.

На переконання суду, встановлені у справі обставини у сукупності свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, у тому числі з використанням положень ст. 69 КК України. Призначення покарання нижче встановленої межі за порушення правил безпеки дорожнього руху у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження суперечило б меті кримінального покарання, оскільки не забезпечило б ні виправлення винної особи, ні запобігання вчиненню аналогічних правопорушень у майбутньому. Навпаки, таке рішення могло б сформувати у суспільстві, а особливо серед водіїв, переконання у поблажливості та фактичній безкарності за вчинення подібних дій.

Що стосується думки потерпілої щодо призначеного покарання, то вона враховується у сукупності з іншими обставинами у провадженні, але не може бути вирішальною при обранні міри покарання.

Суд враховує підвищену суспільну небезпечність даного злочину, адже керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння створює реальну загрозу життю та здоров`ю громадян, безпеці дорожнього руху, а отже, посягає на одні з найвищих соціальних цінностей. У цьому контексті призначення більш м`якого покарання було б неприпустимим і таким, що суперечить завданням кримінального закону щодо охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Обставини, які визнані судом такими, що пом`якшують покарання є лише підставою для призначення обвинуваченому покарання в мінімальних межах санкції ч.2 ст.286-1 КК України, яка передбачає покарання від 3 до 8 років позбавлення волі.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання має бути не лише карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання у межах санкції частини статті відповідатиме вчиненому і сприятиме виправленню обвинуваченого й запобіганню вчинення нових злочинів.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст.50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Потерпілою у справі цивільний позов не заявлений, у зв`язку із добровільним усуненням заподіяною злочином шкоди.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертиз складають 3119,90 грн за дослідження технічного стану транспортного засобу та 4457 грн за транспортно-трасологічне дослідження.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому процесуальні витрати за проведення експертиз слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки проведення експертизи було зумовлено розслідуванням вчиненого ним кримінального правопорушення.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

У ході досудового розслідування 02.06.2025 обвинуваченому обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою та альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 151400 гривень, а строк тримання під вартою рахувати з 23.20 години 30.05.2025 року. Відповідно до листа ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12) від 06.06.2025 обвинуваченого ОСОБА_3 06.06.2025 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави у розмірі визначеному судом. Враховуючи наведене, період з 30.05.2025 до 06.06.2025 слід зарахувати обвинуваченому у строк відбування покарання у виді позбавлення волі за даним вироком з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений не порушував умови обраного щодо нього запобіжного заходу і сторони у ході судового розгляду не подавали клопотання про зміну запобіжного заходу, підстав для зміни запобіжного заходу відсутні. Обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді застави слід залишити до набрання вироком законної сили.

Оскільки застава, виходячи зі змісту ст.182 КПК України є безстроковим запобіжним заходом, дія цього запобіжного заходу припиняється після набрання вироком законної сили.

Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. З врахуванням наведеного після набрання вироком законної сили за умови, що обвинувачений не порушить умови обраного йому запобіжного заходу у виді застави, внесену у даному кримінальному провадженні заставу слід повернути заставодавцю.

ОСОБА_10 подане клопотання про скасування арешту в порядку ст..174 КПК, накладеного на автомобіль Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_2 , та повернення його власнику.

Враховуючи, що на підставі ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.06.2025 року накладено арешт на майно, яке визнано речовим доказом, то у зв`язку з завершенням розгляду провадження арешт на підставі ч. 4 ст.174КПК України підлягає скасуванню, а тому клопотання ОСОБА_10 підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня ухвалення вироку 23.09.2025.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30.05.2025 до 06.06.2025 включно з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді застави в сумі 151400 гривень залишити до набрання вироком законної сили.

Дія обраного щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді застави припиняється після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 7 576,90 гривень.

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.06.2025 року, арешт із забороною відчужувати, користуватися та розпоряджатися на мотоцикл марки «Kovi max 300», без реєстраційного номера, право власності на який на території України у встановленому законом порядку не зареєстровано, і яким на час ДТП керував ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , а також ключ від замка запалювання даного мотоцикла.

- автомобіль марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_10 , зареєстрованій: АДРЕСА_1 .

Речові докази:

- мотоцикл марки «Kovi max 300», без реєстраційного номера, який зберігається на території майданчику тимчасово затриманого автотранспорту Надвірнянського РВП по вул..Шевченка,3 у м.Надвірна Івано-Франківської області та ключ із замка запалювання мотоцикла, який упаковано в паперовий конверт і зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Надвірнянського РВП повернути законному володільцю - ОСОБА_9 ;

- автомобіль марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на території майданчику тимчасово затриманого автотранспорту Надвірнянського РВП по вул..Шевченка,3 у м.Надвірна Івано-Франківської області повернути власнику - ОСОБА_10 ;

- DVD-R диск із записом дорожньо-транспортної пригоди, залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000170 від 30.05.2025;

- медичну документацію на ім`я ОСОБА_7 повернути законному представнику потерпілої ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 13 в захисному чохлі чорного кольору із сім-картою мобільного оператора Київстар, верхній одяг: штани спортивні сірого кольору, футболку чорного кольору із уставками білого кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Надвірнянського РВП повернути власнику майна ОСОБА_3 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суду Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснити право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1