Справа № 158/3066/25 Провадження №11-сс/802/580/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду від 11 жовтня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання слідчої СВ ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_11 (ЄРДР №0000652 від 09.10.2025),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду від 11 жовтня 2025 року в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_9 відмолено, та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 2 місяці, тобто до 11.12.2025, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому прийшов до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а клопотання про обрання запобіжного заходу безпідставно відхилено. Судом не прийнято до уваги те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Вказує про наявність в провадженні Володимир-Волинського міського суду кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 407 КК України, яке зупинене, у зв`язку із розшуком останнього.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора та слідчого, які підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених в ній, думку підозрюваного та захисника, які заперечили щодо задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

На підставі вимог ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Колегія суддів доходить висновку, що вирішуючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 слідчий суддя не в повній мірі з`ясував усі обставини кримінального провадження, відмовивши у його задоволенні.

Слід зазначити, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Термін «обґрунтована підозра», згідно з практики Європейського суду з прав людини, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Колегія суддів вважає, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

Тому, враховуючи обсяг відомостей кримінального провадження, колегія суддів вбачає, що вони об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, а також наявності у матеріалах провадження доказів, які формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_9 до вчинення певних протиправних дій.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо того, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та враховує тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_9 .

Відповідно до ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 є тяжкими.

Крім того, в провадженні Володимир-Волинського міського суду перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 407 КК України, яке зупинене, у зв`язку із розшуком останнього.

Разом з тим, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, буде переховуватися від органів досудового розслідування, суду або ж вчинить нове кримінальне правопорушення, враховуючи, що останній немає постійного джерела доходу.

З огляду на наведене, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, враховуючи обставини даного кримінального провадження та встановлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на переконання колегії суддів, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та вважає за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_9 .

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілої.

Отже урахувавши всі обставини провадження, мету процесуальних обов`язків, можливість вчинення підозрюваним певних дій, колегія суддів доходить висновку, про необхідність застосування запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Виходячи з вище викладеного, суд апеляційної інстанції доходить обґрунтованого переконання про те, що за наслідками апеляційного розгляду ухвалу слідчого судді слід скасувати з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду від 11 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_11 скасувати та постановити нову.

Клопотання слідчої СВ ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_11 задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21 грудня 2025 року включно, але не довше, ніж на строк досудового розслідування.

Взяти ОСОБА_11 під варту негайно в залі суду.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді