Справа № 542/2090/25
Провадження № 1-кс/542/352/25
У Х В А Л А

Іменем України

02 грудня 2025 року селище Нові Санжари

Слідчий суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000313 від 24.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Redmi», з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 , із сім-картою мобільного оператора зв`язку Vodafone з номером НОМЕР_4 , у чохлі чорного кольору, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, за адресою: Полтавська область, Полтавський район, селище Нові Санжари, площа Перемоги, 1, до вирішення питання про долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України та до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку

Клопотання мотивовано тим, що 24 листопада 2025 року до відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНИ в Полтавській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що у період з 16 листопада 2025 року по 17 листопада 2025 року, невстановлена особа, під час дії воєнного стану, здійснила крадіжку належного йому мобільного телефону, за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдала матеріальної шкоди ОСОБА_4

За вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000313 від 24.11.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

24 листопада 2025 року допитано потерпілого ОСОБА_4 , який вказав, що в ніч з 16 листопада 2025 року по 17 листопада 2025 року, у нього вдома за адресою: Полтавська область, Полтавський район, село Великий Кобелячок, вулиця Молодіжна, 18, залишилася на ночівлю ОСОБА_5 . 17 листопада 2025 року, вранці, коли ОСОБА_5 пішла додому, то ОСОБА_4 виявив у своїй куртці відсутність його мобільного телефону марки «Redmi 13», чорного кольору із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_5 .

28 листопада 2025 року, присутній під час огляду потерпілий ОСОБА_4 добровільно надав для проведення огляду свій мобільний телефон «Redmi» із сім-картою мобільного оператора зв`язку Vodafone. Також, потерпілий ОСОБА_4 вказав, що це той мобільний телефон, який викрала 17 листопада 2025 року у нього ОСОБА_6 та 25 листопада 2025 року, повернула за місцем його проживання.

У ході огляду вилучено мобільний телефон марки «Redmi», з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , 1МЕ1 2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 , із сім- картою мобільного оператора зв`язку Vodafone з номером НОМЕР_4 , який знаходиться у чохлі, поміщено до паперового конверту НПУ, опечатаного печаткою відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області «Для пакетів 123», скріплено підписами понятих та учасників огляду.

Постановою старшого слідчого СВ відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області 28.11.2025 вилучені речі визнано речовими доказами та передано до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, Полтавський район, селище Нові Санжари, площа Перемоги, 1.

Виходячи з того, що накладення арешту на тимчасово вилучені речі є необхідним для запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, а також їх вилучення, що може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження, необхідно накласти арешт для забезпечення їх зберігання до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій зазначив, що вимоги, викладені в клопотанні підтримує (а.с. 18).

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі. Проти накладення арешту не заперечує (а.с. 17).

Вивчивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим з огляду на таке.

Слідчим суддею встановлено, що Відділення поліції № 3 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000313 від 24.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 6).

З проколу огляду від 28.11.2025 (а.с.10-11) вбачається, що присутній під час огляду потерпілий ОСОБА_4 добровільно надав для проведення огляду свій мобільний телефон «Redmi» із сім-картою мобільного оператора зв`язку Vodafone. Також, потерпілий ОСОБА_4 вказав, що це той мобільний телефон, який викрала 17 листопада 2025 року у нього ОСОБА_6 та 25 листопада 2025 року, повернула за місцем його проживання. У ході огляду вилучено мобільний телефон марки «Redmi», з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , 1МЕ1 2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 , із сім- картою мобільного оператора зв`язку Vodafone з номером НОМЕР_4 , який знаходиться у чохлі, поміщено до паперового конверту НПУ, опечатаного печаткою відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області «Для пакетів 123», скріплено підписами понятих та учасників огляду.

Постановою слідчого вказане майно визнано речовим доказом (а.с. 13).

В даному випадку арешт майна обґрунтовується метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено можливість використання вказаного майна, як речового доказу, оскільки на них збережені сліди, які мають доказове значення, і будуть використані для подальших експертних досліджень.

При цьому обмеження права власності шляхом накладення арешту на даній стадії досудового розслідування є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження, оскільки, по-перше, прокурором заявлено про необхідність проведення слідчих дій з вказаним майном, по-друге, власники майна не заявили будь-яких достатніх обставин, які б суттєво вплинули на їх майновий стан у зв`язку із обмеженням права власності, володіння, користуванням майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000313 від 24.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Redmi», з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 , із сім-картою мобільного оператора зв`язку Vodafone з номером НОМЕР_4 , у чохлі чорного кольору, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, за адресою: Полтавська область, Полтавський район, селище Нові Санжари, площа Перемоги, 1, до вирішення питання про долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України та до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1