У Х В А Л А

05 грудня 2025 року слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого, з його слів, за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , як сторона кримінального провадження, звернулася з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, яке погоджене з прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що 04 грудня 2025 року приблизно о 12 год. 50 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці Наливайка у м.Львові, неподалік будинку № 17, під час словесної сварки із ОСОБА_7 , у відповідь на зауваження перехожого ОСОБА_8 вчинив з останнім суперечку, під час якої ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, прикладаючи фізичні зусилля, завдав потерпілому ОСОБА_8 один удар ножем в ділянку паху заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді: ножового поранення верхньої третини внутрішньої поверхні правого стегна з пошкодженням м`язів, зовнішньої кровотечі, пошкодження стегнових артерії та вени, геморагічний шок І ст., що згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що на його думку, необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки ОСОБА_4 , перебуваючи на волі,може продовжувати свою злочинну діяльність, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, чинити тиск на свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інші кримінальні правопорушення, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до 8 років, а тому в органу досудового розслідування є об`єктивні підстави вважати, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою забезпечить його належну процесуальну поведінку та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання з ним процесуальних рішень, що унеможливлює запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання просив не застосовувати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою

Захисник заперечила проти задоволення вказаного клопотання. Вважає, що такий запобіжний захід є надто суворим, крім того вказала, що підозра є повністю необгрунтованою, та відсутні ризики,які зазначені в клопотання прокурора.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника оглянувши і перевіривши надані матеріали клопотання, приходжу до наступного.

До Єдиного реєстру досудового розслідування внесені дані за вказаним вище злочином з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 121 КК України та розпочато кримінальне провадження№ 0001954 від 04.12.2025 року

05 грудня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

-повідомленнями на спецлінію «102» від 04.12.2025 №50698; №50711;

-рапортом працівників УПП у Львівській області ДПП від 04.12.20254;

-протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 04.12.2025;

-протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 від 04.12.2025;

-даними КНП «Львівське територіальне медичне обєднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» №260201 від 04.12.2025;

-показаннями свідка ОСОБА_9 від 04.12.2025;

-показаннями свідка ОСОБА_10 від 04.12.2025;

-показаннями свідка ОСОБА_11 від 04.12.2025;

-показаннями свідка ОСОБА_12 від 04.12.2025;

-показаннями свідка ОСОБА_13 від 04.12.2025;

-показаннями свідка ОСОБА_14 від 04.12.2025;

-показаннями свідка ОСОБА_15 від 04.12.2025;

-даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.12.2025;

речовими доказами по даному кримінальному провадженню та іншими матеріалами кримінального провадження, зібраними під час досудового розслідування, у їх сукупності.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені злочину, який передбачає покарання до 8 років позбавлення волі. Вік та стан підозрюваного ОСОБА_4 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування, враховуючи міру покарання, яка загрожує підозрюваному в майбутньому він може переховуватись від органів досудового слідства та суду. Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та потерпілого, та вчинити новий злочин,враховуючи то факт, що він раніше неодноразово судимий.

Слід також взяти до уваги і рішення ЄСПЛ справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування»; п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як бачимо, одною з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», ЄСПЛ вказує: Суд повторює, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від З0 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (Murray v. the United Kingdom) від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

Окрім цього, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При розгляді даного клопотання про продовження строку запобіжного заходу слідчий суддя вважає, що прокурор на даному етапі слідства довів обґрунтованість підозри, висунутої підозрюваному.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Із урахуванням обставин по справі, а також підозри у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, слідчий суддя приходить до висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Львівській установі виконання покарань (№ 19) Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з моменту затримання особи о 13-39 годині 04 грудня 2025 року до 13-39 години 01 лютого 2026 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику,прокурору та направити у Львівську установу виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1