Справа № 466/1085/23
Провадження № 1-кп/466/182/25
У Х В А Л А

15 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі колегії суддів :

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ,-

встановив:

В процесі проведення судового розгляду за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000081 про обвинувачення ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України, прокурор звернуся з клопотаннями, в яких просив продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених. Зазначає, що в інший спосіб неможливо забезпечити їх належну процесуальну поведінку , так як процесуальні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинувачених даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали , не зменшилися й виправдовують тримання ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 під вартою. Так як термін дії попередньої ухвали суду про запобіжний захід завершується , просив клопотання задовольнити.

В процесі обговорення вказаних клопотань обвинувачені та їх захисники просили суд відмовити у задоволенні такого. Зазначили, що тривалий час обвинувачені перебувають під вартою, визначений їм розмір застави є для них непомірним. Відтак, просили застосувати до них запобіжний захід у виді домашнього арешту або зменшити до мінімального розмір застави.

Заслухавши думку учасників судового розгляду з приводу заявлених прокурором клопотань, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, переліченим у вказаній статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України , суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, його репутацію, наявність судимостей, постійного місця роботи тощо.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вказаний запобіжний захід не може бути застосований до раніше не судимої особи, окрім тієї, що підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Виходячи зі змісту ч.ч. 3-5 ст. 199 КПК України при продовженні строку дії запобіжного заходу мають бути встановлені достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу.

При обранні запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та в подальшому, при продовженні строку вказаного запобіжного заходу, суд визнав доведеними наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останніми кримінальних правопорушень, в яких вони обвинувачуються , а також існування ризиків, визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на стадію кримінального провадження, суд не може давати власну оцінку обґрунтованості обвинувачення чи вагомості доказів, а тому, оцінюючі клопотання сторін бере лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку судом були зроблені відповідні висновки щодо наявності обґрунтованої підозри та вагомості доказів, достатніх для обрання запобіжного заходу та в подальшому, продовження терміну його дії , оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Отже, на стадії судового розгляду підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На теперішній час ризики переховування від суду та незаконного впливу на свідків залишаються на попередньому рівні. Так, на даній стадії підготовчого розгляду, ще не допитані свідки, експерти, тому існує можливість незаконного впливу на них.

Суд зауважує, що суворість можливого покарання не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клішин проти України у справі №30671/04 від 23.01.2012 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, викладеної у рішенні Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі Пунцельт проти Чехії (Punzelt v. Czech Republic) № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Як встановлено у даному судовому провадженні , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 обвинувачуються у у незаконному придбанні, зберіганні , перевезенні з метою збуту , а також у незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин , поряд з іншим і в місця позбавлення волі , у складі злочинної організації. В умовах оголошеного в країні воєнного стану згадані злочини становлять загрозу суспільству. Тобто дана категорія справ викликає великий публічний інтерес.

Враховуючи існування сукупності вказаних ризиків, суворість можливого покарання, що загрожує обвинуваченим у разі доведення їх вин, запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у виді домашнього арешту, не є можливим .

Також матеріали судового провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 під вартою.

При цьому, суд зауважує, що застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинувачених , питання про продовження якого розглядається, не є безальтернативним, оскільки у відповідності до вимог ст.ст. 182,183 КПК України судом визначено заставу .

При цьому суд враховує, що з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним засобів для гідного людини існування.

В рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Що ж стосується питання зменшення розміру застави відносно обвинувачених , то з врахуванням пред`явленого обвинувачення, при визначенні розміру застави, визначеного ст. 182 КПК України, судом вже враховувався сімейний та майновий стан обвинувачених. Зменшення розміру застави в даному випадку, на думку суду, не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Керуючись ст.ст.331, 376 КПК України, колегія суддів ,-

постановила :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, визначивши розмір застави у 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01.01.2024 року, що становить 454 200 ( чотириста п"ятдесят чотири тисячі двісті ) грн, - на 60 діб, до 14 грудня 2025 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_17 наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким, що до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання даних обов`язків обвинуваченим, застава звертається в дохід держави.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши розмір застави у 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01.01.2022 року, що становить 372 150 ( триста сімдесят дві тисячі сто п"ятдесят) грн - на 60 діб, до 14 грудня 2025 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_13 наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким, що до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання даних обов`язків обвинуваченим, застава звертається в дохід держави.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з визначенням розміру застави у 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01.01.2022 року , що становить 372 150 ( триста сімдесят дві тисячі сто п"ятдесят) грн. - на 60 діб, до 14 грудня 2025 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_12 наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким, що до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання даних обов`язків обвинуваченим, застава звертається в дохід держави.

Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01.01.2023 року, що становить 388 350 ( триста вісімдесят вісім тисяч триста п"ятдесят ) грн. - на 60 діб, до 14 грудня 2025 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_15 наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким , щодо до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання даних обов`язків обвинуваченим, застава звертається в дохід держави.

Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому за ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у 180 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01.01.2023 року, що становить 483 120 ( чотириста вісімдесят три сто двадцять) грн., строком на 60 діб, до 14 грудня 2025 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_16 наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким , щодо до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання даних обов`язків обвинуваченим, застава звертається в дохід держави.

Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченій за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в сумі 99 240 ( дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок ) грн., строком на 60 діб, до 14 грудня 2025 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинувачену ОСОБА_14 наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена вважатиметься такою, що до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Скерувати ухвалу для виконання у Державну установу «Львівська установа виконання покарань (№19)».

На ухвалу протягом семи днів з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду, обвинуваченими, які знаходяться під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 20 жовтня 2025 року.

Судді ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3