печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0002206,

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно вилучене у ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема: кульчики (ювелірні вироби - сережки), виготовлені із металу білого та жовтого кольорів, які належать ОСОБА_5 .

В обґрунтування доводів та вимог клопотання прокурор посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України, процесуальне керівництво забезпечується Офісом Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002206 від 31.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205? та ч. 3 ст. 209 КК України.

У клопотанні зазначено, що до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205? та ч. 3 ст. 209 КК України, причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено, що ОСОБА_4 діючи спільно з іншими особами налагодив протиправний механізм із надання послуг по мінімізації податкових зобов`язань, документального прикриття безтоварних операцій підприємствам реального сектору економіки України, шляхом переведення безготівкових коштів у готівку, до того ж останній надає вказівки щодо вчинення реєстраційних дій суб`єктів господарської діяльності та забезпечує загальну координацію дій усіх учасників групи.

01.10.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва за результатами розгляду клопотання слідчого про проведення обшуку, винесено ухвалу № 757/47154/25-к, якою надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень, відшукування та вилучення речей та предметів, які можуть послугувати у якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Враховуючи зазначене, 16.10.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/47154/25-к від 16.10.2025 проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено до кімнати зберігання речових доказів ГСУ НП України, що за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 1, наступні речі/предмети, зокрема:

1. Кульчики (ювелірні вироби - сережки), виготовлені із металу білого та жовтого кольорів, які належать ОСОБА_5 .

У ході проведення обшуку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не надали пояснень щодо обставини отримання/купівлі вказаних ювелірних виробів та, відповідно, не надали підтверджуючі документи щодо походження ювелірних виробів, а тому у органу досудового розслідування наявні об`єктивні обставини вважати, що вони здобуті за грошові кошти отримані від вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

16.10.2025 постановою слідчого вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002206.

Відповідно до інформації наявної у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна, речові права на нерухоме майно, а саме: квартиру, яка розміщується за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані за ОСОБА_4 .

Разом з тим, встановлено, що вказане приміщення квартири використовується ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Підстави і мета відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна:

Вилучені предмети, а саме: кульчики (ювелірні вироби - сережки), виготовлені із металу білого та жовтого кольорів, які належать ОСОБА_5 , які були придбані за грошові кошти отриманні незаконним шляхом, з метою приховування джерела їх походження, а тому можуть використовуватися, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та є доказом кримінального правопорушення, тому були вилученні під час проведення вказаного обшуку.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/47154/25-к від 01.10.2025, надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення ряду предметів та речей, до переліку яких не входять ювелірні вироби (прикраси).

Разом з тим, відповідно до п. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі, зокрема: кульчики (ювелірні вироби - сережки), виготовлені із металу білого та жовтого кольорів, які належать ОСОБА_5 - не входять до переліку майна щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а тому вважаються тимчасово вилученим майном.

У той же час, відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилучене може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Підставою накладення арешту є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування наступним майном, зокрема: кульчики (ювелірні вироби - сережки), виготовлені із металу білого та жовтого кольорів, які належать ОСОБА_5 , щодо яких існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, тобто є речовим доказом.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

У судове засідання слідчий не з`явився. До суду прокурор ОСОБА_3 подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, вимоги підтримує, просить задовольнити.

До суду надійшли заперечення адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 відповідно до яких просить відмовити в задоволенні клопотання, оскільки сережки не є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського Суду від 09.06.2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації», рішення Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу та мету для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства, яке регулює накладення арешту на майно третьої особи із вказаною метою, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна, відповідність його ознакам речового доказу, наслідки арешту для третіх осіб (в даному випадку - це власник майна), а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.

При цьому, обов`язок доведення існування зазначених умов КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Так, постановою слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 від 16.10.2025 майно на арешті якого наполягає прокурор, визнано речовими доказами.

Дана постанова про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні не міститься достатніх обґрунтувань, якому чи яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України відповідає вказане вище майно, відсутні будь-які докази того що вилучене майно містять дані щодо обставин кримінального правопорушення.

Крім того, відсутні докази того, що вилучене майно має відношення до розслідуваного кримінального провадження.

За таких обставин, клопотання про арешт майна є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам кримінально процесуального законодавства, а відтак в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 392, 532, 535 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання заступника начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0002206 - залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, негайно повернути ОСОБА_5 вилучене у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, зокрема:

- кульчики (ювелірні вироби - сережки), виготовлені із металу білого та жовтого кольорів.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1