Справа № 442/123/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/272/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 січня 2026 року про обрання запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному ОСОБА_9

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.01.2026 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_12 про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 66 560 гривень з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою не обирати підозрюваному ОСОБА_9 жодного запобіжного заходу.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог захисник вказує, що ухвала слідчого судді є незаконна та необґрунтована, при цьому зазначає, що слідчим суддею неповно досліджено обставини події, що мала місце, оскільки ОСОБА_13 виключно допомагав ОСОБА_14 побачитися з донькою. Також захисник вказує, що між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 існують цивільно-правові відносини з приводу місця проживання доньки та останній всупереч рішення суду змінив місце проживання доньки, не дає побачитися їй з матір`ю, а також донька добре знайома з підозрюваним.

Прокурор ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу на вище вказану ухвалу слідчого судді, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та обрати підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог прокурор вказує, що слідчим суддею повною мірою не враховано тяжкість інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, характер заподіяної шкоди, вважає, що запобіжний захід у вигляді застави не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на учасників провадження.

При апеляційному розгляді прокурор підтримав апеляційну скаргу та наведені в ній мотиви, заперечив апеляційні вимоги захисника, натомість захисники та підозрюваний заперечили апеляційну скаргу прокурора та підтримали свої апеляційні вимоги.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, оскаржувану ухвалу слідчого судді, доводи апеляційних скарги сторони захисту та обвинувачення, пояснення сторін обвинувачення та захисту, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_9 07.01.2026 року оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, .

Санкцією ч.2 ст.146 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, які долучені до клопотання слідчого та були належним чином досліджені слідчим суддею, і таким на переконання суду апеляційної інстанції надана належна та обґрунтована оцінка, зокрема телефонним повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 06.01.2026, протоколом огляду місця події від 06.01.2026, показаннями малолітньої потерпілої ОСОБА_17 від 06.01.2026, показаннями свідка ОСОБА_18 від 06.01.2026, показаннями свідка ОСОБА_19 від 06.01.2026, протоколом огляду предметів, а саме відеозапису вчинення кримінального правопорушення від 06.01.2026, протоколом огляду предметів, а саме мобільних телефонів від 06.01.2026, протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_20 ( ОСОБА_13 ) від 06.11.2026, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_21 ( ОСОБА_13 ) від 06.01.2026, а також показами свідків.

Як передбачено ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , заслухавши сторони кримінального провадження, правильно врахував наявність пред`явленої ОСОБА_9 обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.142 КК України.

При цьому, слідчий суддя вірно встановив наявність та обґрунтованість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що прокурором не доведено обставин щодо недостатності застосування до підозрюваного ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наведеним ризикам, а ніж тримання під вартою, а отже рішення слідчого судді про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді застави ґрунтується на вимогах закону.

Суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді застави є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_9 , який раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, і обраний слідчим суддею запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу на даному етапі досудового розслідування, дані про особу ОСОБА_7 не надають обґрунтованих підстав для застосування відносно останнього найсуворішого запобіжного заходу або незастосування жодного запобіжного заходу.

Враховуючи вище викладене колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді застави є законною та обґрунтованою, і не знаходить достатніх та належних підстав для задоволення апеляційних скарг прокурора та захисника.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 січня 2026 року про обрання запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: