Справа № 932/1722/21
Провадження № 1-кп/932/114/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року Шевченківський районний суд м.Дніпра

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засідання в залі суду м.Дніпро обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000641 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Дніпра перебуває обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_4 до суду подано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

В клопотанні захисник зазначає, що він не містить сформульованого обвинувачення, є не зрозумілим, оскільки вирішуючи, чи є в діях обвинуваченого склад злочину за ст. 345 КК України, необхідно переконатися, що застосовані до обвинуваченого заходи з боку поліції були необхідними та пропорційними ситуації, що склалася, і були застосовані відповідно до процедури, установленої законом.

Крім іншого, стаття 43 Закону України «Про національну поліцію» вимагає, щоб поліцейський заздалегідь попередив особу про намір застосувати фізичну силу і особі було надано достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського.

Це положення звільняє поліцейського від цього обов`язку лише в разі, якщо зволікання із застосуванням сили може спричинити посягання на життя і здоров`я особи та/або поліцейського чи інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим чи неможливим.

У випадку застосування поліцейським сили без попередження потрібно визначити, чи не зумовлені дії особи інстинктивною реакцією на несподіване для неї насильство і намаганням відвернути небезпеку для життя і здоров`я.

Разом з цим на відеозаписі долученому стороною захисту, чітко вбачається відсутність попередження зі сторони правоохоронця та наявне застосування сили до ОСОБА_5 . Отже, не може йти і мови про законність дій ОСОБА_7 , як працівника поліції при виконанні службових обов`язків, який також не є і ніколи не був військовослужбовцем Управління державної охорони України, що підтверджується листом Начальника Управління державної охорони України, а тому відсутні дії, що свідчать про протидію ОСОБА_5 виконанню службових повноважень працівником правоохоронного органу в рамкам ст. 18 Закону України «Про державну охорону», що є порушенням прокурором вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КК України.

Також даний обвинувальний акт є нечітким та неконкретним, а реєстр матеріалів досудового розслідування містить істотні відмінності та протиріччя в реквізитах процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.

Також захисник адвокат ОСОБА_4 просила повернути обвинувальний акт, оскільки він не був вручений захиснику. При цьому, сторона захисту не була повідомлена про завершення досудового розслідування та була позбавлена права на доступ до матеріалів кримінального провадження. Під час досудового розслідування, у слідчого та прокурора були відсутні повноваження складати та направляти до суду обвинувальний акт, який між тим був направлений поза строками досудового розслідування з суттєвими порушенням норм КПК України, з допущеними зловживаннями своїми правами з боку слідчого та прокурора ОСОБА_8 . Також прокурор ОСОБА_8 не є повноважною особою на здійснення процесуального керівництва, як прокурор Дніпропетровської обласної прокуратури, а оформлення, затвердження та вручення повідомлення про підозру було здійснено незаконно, з порушенням права на захист.

Крім того, вважає, оскільки ОСОБА_5 є народним депутатом, а тому відносно нього повинен здійснюватися особливий порядок кримінального провадження, який не дотриманий під час досудового розслідування.

Захисник адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримала заявлене клопотання, просила його задовольнити та повернути обвинувальний акт прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор заперечувала проти повернення обвинувального акту, оскільки підстави, визначені статтею 291 КПК України, для повернення обвинувального акту відсутні. Вказала, що доводи сторони захисту, зазначені в клопотанні, є безпідставними. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, в тому числі щодо викладу формулювання обвинувачення та фактичних обставин справи. Інші доводи сторони захисту, не є підставою для повернення обвинувального акту, оскільки їх оцінка, аналіз може бути здійсненний лише під час судового розгляду, а тому не можуть бути усунені шляхом повернення обвинувального акту прокурору.

З`ясувавши думку учасників процесу, суд доходить висновку про відмову в задоволені клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, з наступних підстав.

Так, згідно вимог ст.ст.314, 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. При цьому, згідно з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Тобто, виходячи з вимог статті 291 КПК України, обвинувальний акт повинен відповідати таким вимогам виключно як процесуальний документ.

З матеріалів кримінального правадження вбачається, що зміст даного обвинувального акту щодо ОСОБА_5 за ч.2 ст.345 КК України та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення судом вже досліджувався. Ухвалою суду від 27.01.2022 року обвинувальний акт був повернутий прокурору, внаслідок невідповідності обвинувального акту вимогам п.п.5 ч.2 ст.291 КПК України. Однак, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05.05.2022 року, дане судове рішення скасоване для призначення нового судового розгляду.

Також аналізуючи доводи сторони захисту щодо повернення обвинувального акту з підстав відсутності сформульованого обвинувачення, слід зазначити, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України прокурор викладає фактичні обставини, які він вважає встановленими в обвинувальному акті для визначення дій, які вчинив обвинувачений, спрямованості умислу, мотивів, часу, місця та способу вчинення злочину.

До того ж, з`ясування обставин справи, в тому числі, щодо конкретних дій, які вчинив обвинувачений, спрямованості умислу, часу, місця, мотиву та способу вчинення злочину, його статус, обсяг обов`язків, а також перевірка цих обставин доказами є наступною стадією судового провадження і не є завданням підготовчого судового засідання.

Також, дійсно пунктом 5 ч.2 ст.291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Наведені в обвинувальному акті дані в своїй сукупності дають уявлення стосовно елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

При цьому, перевірка та оцінка обставин, зазначених в обвинувальному акті, оцінка доказів, здійснюється судом лише під час судового розгляду, а тому судом не приймаються доводи сторони захисту про неналежне викладення фактичних обставин скоєного злочину, формулювання обвинувачення у відповідності з долученим відеозаписом подій, на якому відсутнє попередження зі сторони правоохоронця та наявне застосування сили до ОСОБА_5 .

Аналізуючи доводи сторони захисту щодо невідповідності змісту доданого реєстру, як підставу повернення обвинувального акту, то дані заяви судом не приймаються, оскільки дані обставини, в розумінні ст.314, 291 КПК України, не є підставою для повернення обвинувального акту.

Щодо доводів сторони захисту про повернення обвинувального акту з підстав закінчення строків досудового розслідування, відсутності повноважень у слідчого, та у прокурора щодо здійснення процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні, то дані обставини, в розумінні ст. 291, 314 КПК України, також не є підставою для повернення обвинувального акту.

Також не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору й невручення обвинувального акту та реєстру досудового розслідування, а також не виконання прокурором ст. 290 КПК України, оскільки єдиною підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність змісту самого обвинувального акту вимогам статті 291 КПК України.

Слід зазначити, що невиконання вимог ст. 293 КПК України, не є підставою для повернення обвинувального акту та можуть бути виконані в ході підготовчого судового засідання.

Інші доводи сторони захисту зводяться до оцінки складених процесуальних документів та їх оформлення, дій прокурора та слідчого, в тому числі здійснення повідомлення про підозру, не застосування до ОСОБА_5 особливого порядку досудового розслідування, порядку надання матеріалів для ознайомлення.

Однак, під час підготовчого провадження оцінка доказів, складених документів не проводиться, а тому дані аргументи судом, як підстава повернення обвинувального акту, не приймаються.

Між тим, слід зазначити, що відповідно до ст. 303 КПК України, повідомлення про підозру може бути предметом оскарження лише під час досудового розслідування.

Крім того, даним обставинам була надана правова оцінка й Дніпровським апеляційним судом в ухвалі від 05.05.2022 року, якою переглядалось попереднє рішення суду щодо повернення обвинувального акту прокурору.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволені клопотання сторони захисту щодо повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_5 за ч.2 ст.345 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_5 за ч.2 ст.345 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1