Справа № 161/9322/25
Провадження № 1-кс/161/2897/25
У Х В А Л А

про часткове задоволення скарги

м. Луцьк 12 червня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 від 25.04.2025 про відмову в задоволенні клопотання,

в с т а н о в и в:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із скаргою напостанову прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 від 25.04.2025 про відмову в задоволенні клопотання (про визнання ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0000008 від 03.02.2025).

Скаргу мотивує тим, що 05.05.2025 року отримав постанову від 25.04.2025 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим. Вважає постанову, незаконною та необґрунтованою, в зв`язку з необґрунтованістю прийнятого прокурором рішення, в порядку ст.303 КПК України, ним подано скаргу до слідчого судді, в якій він просить скасувати постанову від 25.04.2025, зобов`язати уповноважену особу Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, залучити ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000008 від 03.02.2025 у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та надати йому, як потерпілому, пам`ятку про права та обов`язки.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) скаргу підтримав повністю та просив задовольнити, зазначивши про повне дублювання тесту постанови від 25.04.2025 із попередньої (що вже скасована судом).

Прокурор в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що, відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що дана скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно ч.5 п.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, дізнавача або прокурора про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Встановлено, що постановою прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 від 25.04.2025 в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про залучення у даному провадженні в якості потерпілого - відмовлено.

Частиною 5 статті 55 КПК України визначено, що постанова про відмову у визнанні потерпілим приймається виключно за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

Виходячи зі змісту п.2 ч.5 ст.110, ч.2 ст.220 КПК України постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання повинна бути вмотивована та обґрунтована, із зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Натомість постанова прокурора від 25.04.2025 не відповідає зазначеним вимогам, оскільки у ній не наведено мотивів відмови у визнанні особи потерпілою, з належним обґрунтуванням такої відмови, а також того, що заява подана особою, якій така шкода не заподіяна. Постанова містить загальні формулювання щодо безпідставності заявлених вимог, відсутності даних про можливе спричинення заявнику будь-якої шкоди. У рішенні не зазначено вичерпних мотивів та причин відмови у визнанні заявника потерпілим, а відтак, належним чином та у визначений законом спосіб не було розглянуто його клопотання, що не відповідає вимогам ст.ст.55, 110 КПК України.

Таким чином, з метою усунення зазначених вище порушень слід зобов`язати прокурора повторно розглянути подане заявником клопотання з дотриманням вимог КПК України та прийняти за результатами розгляду обґрунтоване процесуальне рішення, скасувавши постанову від 25.04.2025.

Що стосується вимог скарги про зобов`язання уповноваженої особи Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону на вчинення конкретних дій зобов`язати визнати заявника потерпілим у конкретному кримінальному провадженні, то слід звернути увагу на те, що до повноважень слідчого судді не належить прийняття такого рішення (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 01 грудня 2022 року (справа № 522/7836/21, провадження №51-2328 км22.)

З огляду на викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість вимог скарги у цій частині, а тому подану скаргу слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 26, 55, 110, 303-307, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 від 25.04.2025 про відмову в задоволенні клопотання задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 від 25.04.2025 про відмову в задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000008 від 03.02.2025.

Зобов`язати прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 чи іншого прокурора, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, повторно розглянути клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000008 від 03.02.2025, в порядку, визначеному ст.ст.55, 220, 110 КПК України та задовольнити за наявності для цього процесуальних підстав.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1