н/п 1-кс/766/6261/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2025 Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 погоджене з прокурором Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

в с т а н о в и ла :

04.08.2025 року слідчий СВ ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001053 від 02.08.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

Обґрунтування клопотання

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

Зокрема, першим ризиком, передбаченим п. 1 ст. 177 КПК України - є ризик переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Відтак, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що остання з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Тобто, остання з метою створення перешкод досудовому слідству, враховуючи те, що вона не має постійного місця роботи, та може виїхати з місця проживання, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрювану та як внаслідок, притягнути останню до кримінальної відповідальності.

Слід зазначити, що у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Другим ризиком, передбаченим п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою уникнення кримінальної відповідальності є ризик того, що підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-яку річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, які на цей час ще не встановлені слідством.

Третім ризиком, передбаченим п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, є ризик незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 , будучи повідомлена про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України, у зв`язку з врученням підозрюваній копій матеріалів, якими обґрунтовується клопотання, остання володіє інформацією про місце проживання та іншими контактними даними свідків, під загрозою можливого покарання, та враховуючи те, що вона проживає в одному населеному пункті та будинку зі своїм сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є потерпілим, а також її населений пункт розташований поруч з населеним пунктом в якому проживають свідки, тобто вона може почати впливати на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які допитані під час проведення досудового розслідування, з метою примусу останніх змінити покази на свою користь шляхом вмовлянь або погроз з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Четвертим ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, у зв`язку з тим, що підозрювана ОСОБА_4 , може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на неї, як на підозрювану у кримінальному провадженні в разі обрання їй більш м`якого виду запобіжного заходу.

П`ятим ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема щодо свідків або потерпілого, і інших учасників кримінального провадження з метою уникнення від кримінальної відповідальності, або шляхом переховування від правоохоронних органів, у тому числі на території іншої області.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

- п. 1 - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

- п. 2 - тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання останньої винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого вона підозрюється.

- п. 6 - репутацію підозрюваного, так, ОСОБА_4 , зловживає алкогольними напоями.

Таким чином, відносно ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження №0001053, необхідно обрати запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, оскільки заявлені ризики, перераховані вище, виправдовують тримання під вартою підозрюваної та не можуть бути попереджені шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, - підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не встановлено.

Доводи учасників провадження у судовому засіданні

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити, визначивши розмір застави 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрювана у судовому засіданні не заперечуючи обґрунтованості підозри, просила застосувати відносно неї більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту оскільки доглядає за матір`ю похилого віку.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання та просила застосувати відносно її підзахисної запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Зазначила що підозрювана не мала наміру вчиняти тілесні ушкодження такого характеру та діяла в протистояння домашньому насильству з боку потерпілого.

Мотивація суду

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що у проваджені СВ Відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001053 від 02.08.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України.

За версією сторони обвинувачення, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.08.2025 приблизно о 2:30 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто переслідуючи прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, у ході раптово виниклого конфлікту на грунті особистих неприязних відносин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, нанесла ножем один удар в грудну клітину в область серця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді ножового проникаючого поранення грудної клітки зліва з ушкодженням лівого шлуночка, що мало небезпеку для життя потерпілого ОСОБА_7 в момент їх спричинення, не вчинивши усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, спрямованих на позбавлення життя ОСОБА_7 , оскільки останньому вчасно було надано медичну допомогу та транспортовано до медичного закладу.

За викладених обставин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області, громадянка України, фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України - незакінчений замах на умисне вбивство, тобто на умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від її волі.

02.08.2025 року о 08 годин 46 хвилин, на підставі ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України, була затримана ОСОБА_4 .

Протокол затримання особи ( ОСОБА_4 ) було підписано підозрюваною та захисником адвокатом ОСОБА_5 (доручення №002-210000603 від 02.08.2025 року) та понятими без жодних зауважень та застережень щодо його змісту. Підозрювана копію протоколу отримала та жодних зауважень щодо його змісту також не надала.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

02.08.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України.

Доказів недотримання строків вручення письмового повідомлення про підозру визначених ст. 278 КПК України - матеріали клопотання не містять та стороною захисту надані не були.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, викладені та підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 02.08.2025 за адресою: Херсонська область, Херсонський район, с. Мірошниківка, вул. Центральна, 6 (географічні координати 46.7743852, 32.5811869 відповідно до «Google maps»);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який повідомив про фактичні та відомі йому обставини вчиненого кримінального правопорушення;

- протоколом пред`явлення особи затриманої ОСОБА_4 для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який повідомив про фактичні та відомі йому обставини вчиненого кримінального правопорушення;

- протоколом пред`явлення особи затриманої ОСОБА_4 для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який повідомив про фактичні та відомі йому обставини вчиненого кримінального правопорушення;

- протоколом пред`явлення особи затриманої ОСОБА_4 для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_4 ;

- обґрунтованою підозрою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України;

- іншими матеріалами провадження у їх сукупності.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 могла вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрювана може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також прокурором у судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_4 на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на потерпілого та свідків, оскільки не будучи обмеженою у вільному спілкуванні з вказаними особами ОСОБА_4 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Належного обґрунтування та конкретизації ризиків, передбачених п.2, п.4, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, подане клопотання не містить та прокурором не обґрунтовано в судовому засіданні, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає їх недоведеними.

Метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, в разі визнання підозрюваної винною їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_4 , яка народилася у 1966 році; на обліку за станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась, відомості про потребу у стаціонарному лікуванні відсутні. Крім того, слідчим суддею враховується міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місці її постійного проживання, а саме: ОСОБА_4 має повну загальну середню освіту, не одружена, зв слів доглядає за матір`ю похилого віку, має місце реєстрації, яке не збігається з фактичним місцем проживання, не працююча, раніше не судима.

Таким чином ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства з урахуванням дати затримання та дати повідомлення про підозру, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваної на свободу.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_4 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення її належної процесуальної поведінки, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. За вказаних вище обставин запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваної та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію її належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження, отже, підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу на якому наголошувала сторона захисту , на даній стадії кримінального провадження відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення. (ч. 3 ст. 182 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. (ч. 7 ст. 182 КПК України).

Розмір застави, з одного боку, повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обв`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням конкретних обставин даного кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваної ОСОБА_4 , даних про її особу та встановлених під час розгляду клопотання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для визначення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка достатньою мірою гарантує виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та не є завідомо непомірною для неї, оскільки здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків, враховуючи характер та специфіку інкримінованого діяння, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення особливо тяжкого злочину, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У разі внесення застави згідно ч.5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрювану прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 309 КПК України,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30.09.2025 року включно.

Час тримання під вартою відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 02 серпня 2025 року.

Визначити підозрюваній ОСОБА_4 заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить - 242 240 (двісті сорок дві тисячі гривень двісті сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена, як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, в провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0001053 та покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 30.09.2025 року (включно).

Роз`яснити та попередити ОСОБА_4 що з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

За невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрювану може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1