Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/886/25

Номер провадження: 1-кс/511/1073/25

19.09.2025 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого відділення №1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вахрушеве Краснолуцького району Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проживав за адресою: АДРЕСА_2 , а наразі мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , в силу статті 89 КК України не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 155 КК України, -

Учасники розгляду клопотання:

прокурор ОСОБА_6

слідчий ОСОБА_3

підозрюваний ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обгрунтування клопотання.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 грудня 2024 року близько 22:00 години (більш точного часу під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим) ОСОБА_5 , будучи повнолітньою особою, членом сім`ї, а саме: співмешканцем матері неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі дитина співмешканки), знаходячись в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , звернув свою увагу на дитину співмешканки, яка перебувала в приміщенні кухні за вказаною адресою, де в цей час у нього виник прямий умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в її тіло із використанням геніталій.

Далі ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного протиправного умислу, спрямованого на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло дитини співмешканки, запропонував останній пройти з ним дованної кімнати вказаного будинку з метою вступу в статеві зносини, на що неповнолітня погодилась.

Після чого, ОСОБА_5 знаходячись в приміщенні ванної кімнати, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло дитини співмешканки, яка є неповнолітньою та не досягла віку статевої свободи (шістнадцяти років), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, посягаючи на нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток неповнолітньої, з її добровільної згоди, без застосування фізичного та психологічного насильства, а також погроз застосування такого насильства, стягнув з останньої шорти та спідню білизну, після чого,здійснив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло потерпілої з використанням геніталій.

Водночас ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, направленого на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло дитини співмешканки, керуючись сексуальним мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, посягаючи на нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток неповнолітньої ОСОБА_8 , без застосування фізичного чи психологічного насильства, а також без погрози застосування такого насильства, 29 грудня 2024 близько 15:00 години (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановити не налаося можливим) - запропонував останній відправитись з ним на прогулянку на автомобілі марки «ВАЗ-2193» сірого кольору, д/з НОМЕР_1 , який перебував у його фактичному користуванні, на що дитина співмешканки погодилась.

В подальшому, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло дитини співмешканки на автомобілі марки «ВАЗ-2193» сірого кольору, д/з НОМЕР_1 , який перебував у його фактичному користуванні, відвіз останню за межі села Стоянове Роздільнянського району Одеської області, після чого знаходячись у лісосмузі на відстані близько 2500 метрів в напрямку с. Муратове Роздільнянського району Одеської області, та перебуваючи в салоні вказаного транспортного засобузапропонував ОСОБА_8 пересісти на заднє сидіння автомобілю, роздягнутися та лягти на спину з метою вступу з ним в статеві зносини.

Надалі з добровільної згоди ОСОБА_8 , без застосування фізичного чи психологічного насильства, а також без погрози застосування такого насильства, сів поряд з останньою, керуючись сексуальним мотивом, будучи обізнаним, що особа є неповнолітньою та не досягла віку статевої свободи (шістнадцяти років), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, посягаючи на нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток неповнолітньої потерпілої, здійснив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним, проникненням в тіло ОСОБА_8 з використанням геніталій.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 155 КК України.

Водночас органом досудового розслідування встановлено ряд ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідка у кримінальному провадженні;може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється або вчинити нове аналогічне правопорушенняз метою задоволення статевої пристрасті та свого сексуального потягу, тобто вчинити дії сексуального характеру відносно інших неповнолітніх осіб жіночої статі.

З метою запобігання встановленим ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобігання встановленим ризикам.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Відділенням № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000236 від 12 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 155 КК України.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

1. Щодо обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття «обґрунтованої підозри», слідчий суддя, враховуючи статті 8, 9 КПК України, керується усталеною практикою ЄСПЛ, згідно з якою обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Із клопотання та доданих до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 наразі підтверджується фактичними даними, які містяться у долучених до клопотання документах, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_8 , протоколом слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_8 , показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколом огляду місця події, медичною документацією, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

2. Щодо наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Частина 1 статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо заявленого ризику про можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя зазначає, що існування зазначеного ризику обумовлюється можливістю притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками і суворістю передбаченого покарання.

Разом з цим, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК України.

При цьому, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

При встановленні наявності ризику впливу на свідка та потерпілу особу, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частина 1, 2 статті 23, статті 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

У зв`язку з чим, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Оцінюючи наявність ризиків щодо можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, слідчий суддя бере до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству, а тому на даній стадії досудового розслідування зазначені ризики існують.

3. Вирішення питання щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді можливості застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, слідчий суддя враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, дійшов висновку, що стороною обвинувачення доведено про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж домашній арешт в певний період доби, для запобігання ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши залишати житло з 22:00 години по 05:00 годину наступного дня за адресою: АДРЕСА_3 , на строк проведення досудового розслідування, тобто до 17 листопада 2025 року (включно), з покладенням наступних обов`язків:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з с. Рахманівка, Центрально-міської ОТГ, м.Кривий Ріг, Криворізького району Дніпропетровської області - без дозволу слідчого, прокурора або суду (крім випадків оголошення про повітряну тривогу на території Дніпропетровської області, стихійного лиха, отримання невідкладної медичної допомоги);

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1