Справа № 519/1552/25
1-кс/519/325/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2025 м. Південне

Слідчий суддя Південного міського суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Південне, клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Арциз Болградського району Одеської області, українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді навідника 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», засудженого вироком Південного міського суду від 29.07.2025 за ч. 1 ст. 129 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 01.09.2023 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст клопотання та встановлені обставини.

1.01.08.2025 до слідчого судді Південного міського суду Одеської області надійшло клопотання ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

2.Так, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на посаді навідника 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, 07.12.2022, у невстановлений час, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується поблизу АДРЕСА_3 (більш точну адресу зазначити неможливо у зв`язку із введенням на території України воєнного стану), та ухиляється від проходження військової служби до теперішнього часу, проходячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

3.Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби, без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

4.Крім того, ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на посаді навідника 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, під час проходження військової служби зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

5.Відповідно до вимог ст. ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

6.Водночас, у порушення зазначених вище вимог Закону, військовослужбовець ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення проти громадського порядку та моральності із застосуванням холодної зброї за наступних обставин

7.02.08.2023 року приблизно о 19 годині 50 хвилин у ОСОБА_5 , який проходив по АДРЕСА_4 , де розташований багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_5 , виник раптовий протиправний умисел, спрямований на вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням холодної зброї, спеціально пристосованої для нанесення тілесних ушкоджень.

8.Реалізуючи задумане із хуліганських спонукань, ОСОБА_5 02.08.2023 близько о 19 годині 50 хвилин спустився до приміщення укриття, що розташоване поблизу під`їзду №12 вищевказаної адреси, де перебували неповнолітні особи, почав грубо порушувати громадський порядок, прагнучі показати своє явне нехтування до існуючих у суспільстві правил поведінки та норм моралі, проявляючи особливу зухвалість, у громадському місці, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, нахабно виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виявилася у тимчасовому порушенні спокою громадян, для привернення уваги почав виражатися у бік осіб, які перебували в приміщенні укриття нецензурною лайкою, поводив себе агресивно та незважаючи на зауваження присутніх осіб та, усвідомлюючи, що він знаходиться в громадському місці та діє на очах значної кількості сторонніх осіб, діючи умисно та з хуліганських мотивів, тримаючи в руці ніж, заздалегідь заготовлений ним для нанесення тілесних ушкоджень, почав погрожувати ним ОСОБА_5 , піднісши ніж до шиї потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та почав погрожувати фізичною розправою, чим створив реальну небезпеку для життя і здоров`я потерпілого і інших присутніх осіб, після чого його дії було припинено очевидцем події ОСОБА_7 , який силою вибив з рук ОСОБА_8 ніж, та таким чином, припинив його протиправну поведінку відносно потерпілого та інших осіб.

9.Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням холодної зброї, спеціально пристосованої для нанесення тілесних ушкоджень, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

10.01.08.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.296 КК України, в порядку ст.208 КПК України не затримувався.

11.01.08.2025 року о 08:20 год ОСОБА_5 надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників судового процесу.

12.У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, просили його задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1ст. 177 КПК України, без визначення розміру застави.

13.У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 просив відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Мотивувальна частина, застосовані судом правові норми.

14.Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

15.Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

16. ОСОБА_5 органом досудового розслідування 01.08.2025 в порядку ч.2 ст.135 КПК України повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.296 КК України. Підозрюваний у судовому засіданні свою вину заперечував повністю.

17.При вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею оцінено долучені до матеріалів клопотання докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність у своєму взаємозв`язку з точки зору достатності для прийняття рішення.

18.У судовому засіданні встановлено, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.296 КК України, обґрунтовується наявними матеріалами кримінального провадження, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у якому ОСОБА_9 зазначив, що 02.08.2025 приблизно о 19:50 год невідомий чоловік погрожував його неповнолітньому сину ножем, ображав нецензурною лайкою;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18.09.2023, який підтвердив що 02.08.2023 перебуваючи біля укриття за адресою: АДРЕСА_4 , побачив як вибігали діти з криком «у нього ніж», після чого з укриття вийшов підозрюваний, сварився нецензурною лайкою. ОСОБА_7 забрав ніж у підозрюваного, після чого видав його працівникам поліції;

-протокол допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 від 15.07.2025, який зазначає, що перебував зі своїми неповнолітніми друзями в укритті за адресою: АДРЕСА_4 , куди зайшов раніше невідомий чоловік тримаючи ніж в руках, почав сваритись нецензурною лайкою, порушив громадський порядок, приклав потерпілому ніж до шиї;

-протоколом впізнання особи за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_6 від 15.07.2025;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_6 від 15.07.2025;

-протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 від 21.10.2023, яка зазначає, що перебувала зі своїми неповнолітніми друзями в укритті за адресою: АДРЕСА_4 , куди зайшов раніше невідомий чоловік тримаючи ніж в руках, почав сваритись нецензурною лайкою, порушив громадський порядок, приклав потерпілому ніж до шиї;

-протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 від 21.10.2023, який надав аналогічні покази;

-протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 від 22.10.2023, який надав аналогічні покази;

-протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_13 від 15.07.2025, яка надала аналогічні покази;

-протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 21.07.2025, який зазначив, що він є головою ОСББ та підтвердив, що в укритті за вищезазначеною адресою завжди перебуває велика кількість людей. Також зазначив, що особисто знає ОСОБА_5 , який з 2022 року перебуває вдома, ніде не працює;

-іншими доказами в їхсукупності.

19.На даній стадії процесу слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

20.Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

21.Зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Крім того, у судовому засіданні підозрюваний визнав свою вину. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.296 КК України, є обґрунтованою.

22.Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

23.При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрювані, обвинувачені обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

24.Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

25.Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5

26.В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

27.Слідчий суддя доходить висновку про доведеність існування ризику, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить вагомість доказів про вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, зокрема його сімейний стан, вік та стан здоров`я, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Крім того, оскільки повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а підозрюваний заперечує свою вину, а санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення підозрюваний може переховуватися значний термін від правоохоронних органів та суду.

28.Наявність у ОСОБА_5 зареєстрованого місця проживання та співмешканки, з якою він з його слів проживає, не спростовує висновку суду, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у тому числі з урахуванням визнання підозрюваним факту самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 .

29.Ризики незаконно впливати на свідків та потерпілих або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню є обґрунтованими, оскільки підозрюваний є місцевий жителем шляхом залякування, погроз чи вмовляння може вплинути на потерпілих та свідків, для того щоб останній змінив свої покази у кримінальному провадженні.

30. ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, таким чином не має законних джерел доходів та існування, що свідчить про те, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Суд також звертає увагу, що вироком Південного міського суду від 29.07.2025 за ч. 1 ст. 129 КК України ОСОБА_5 засуджено за погрозу вбивством з використанням господарсько побутового ножа, вчинене 16 травня 2025 року. В судове засідання ОСОБА_5 з`явився у стані алкогольного сп`яніння, що не заперечував.

31.При цьому прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам.

32.Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

33.У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

34.Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 обставини вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.296 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину відповідно, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та доведеності в судовому засіданні прокурором всіх складових, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_5 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

35.Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

36.Разом з тим, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. В зв`язку з чим, слідчим суддею не визначається розмір застави.

37.Згідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

38.Відповідно до ч.2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

39.Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.296 КК України підлягає задоволенню.

40.На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 234, 235, 236, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

1.Клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

2.Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.296 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком на шістдесят днів, а саме до 29.09.2025 року без визначення розміру застави.

3.У задоволенні клопотання підозрюваного про застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту відмовити.

4.Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

5.Копія ухвали вручається підозрюваному, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

6.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст виготовлено і оголошено 04.08.2025 року о 12.10 годині.

Слідчий суддя Південного міського

суду Одеської області ОСОБА_1