Номер провадження 1-в/754/238/25
Справа № 754/1183/25
У Х В А Л А

Іменем України

25 липня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, освіта середня, одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , засудженого вироком Деснянського районного суду міста Києва від 24.01.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

про скасування звільнення від відбування покарання і направленням звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання,

ВСТАНОВИВ:

14.06.2025 року до Деснянського районного суду міста Києва надійшло подання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_4 .

Подання мотивоване тим, що 12 травня 2025 року до військової частини НОМЕР_1 надійшов для виконання вирок Деснянського районного суду міста Києва від 24.01.2025 року відносно військовослужбовця ОСОБА_4 за ст. 309 ч. 1 КК України. За час перебування на обліку у військовій частині НОМЕР_1 засуджений ОСОБА_4 порушив правила відбування покарання з випробуванням та вимоги кримінально-виконавчого законодавства України, а саме 17 травня 2025 року самовільно залишив військову частини та до військової частини не повернувся, чим вчинив кримінальне правопорушення за ст. 407 ч. 5 КК України (кримінальне провадження № 0002081 від 12.06.2025 року). Вказані обставини свідчать, що засуджений ОСОБА_4 порушує правила та умови відбування покарання з випробуванням, у зв`язку з чим командир військової частини звертається з даним поданням до суду.

У судове засідання представник військової частини не з`явився, до початку судового розгляду надав заяву, в якій просив розглядати подання без його участі, подання підтримав в повному обсязі.

Прокурор, засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлялись належним чином, їх неприбуття відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вироку Деснянського районного суду міста Києва від 24.01.2025 року ОСОБА_4 засуджений за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Вирок суду не оскаржувався, набрав законної сили 25.02.2025 року та 20.03.2025 року звернутий до виконання в частині призначеного покарання до Деснянського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

28.02.2025 року ОСОБА_4 був призваний на військову службу за мобілізацією та 12.05.2025 року прийнятий на облік у військову частину НОМЕР_1 як військовослужбовець, засуджений до покарання з випробуванням.

В подальшому, згідно викладених у поданні відомостей, 17.05.2025 року військовослужбовець ОСОБА_4 самовільно залишив місце служби - розташування військової частини НОМЕР_1 , про що 12.06.2025 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - ЄРДР № 0002081.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Статтею 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України та ч. 1 ст. 163 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.

Звертаючись до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання і направленням звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання, командир військової частини як на підставу такого скасування посилається на внесення до ЄРДР відомостей про самовільне залишення ОСОБА_4 місця несення служби - розташування військової частини НОМЕР_1 , тобто, вчинення ОСОБА_4 в період відбування іспитового строку за вироком суду кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України.

Разом з тим, матеріали подання не містять відомостей про результати досудового розслідування за ч. 5 ст. 407 КК України, а сам факт внесення відомостей до ЄРДР відомостей за заявою ВЧ НОМЕР_1 про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченогоч.5 ст. 407 КК України, не є підставою у розумінні ч.2 ст. 78 КК України та ст. 166 КВК України для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ч.3 ст.166 КВК України у разі відмови суду задовольнити подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється у порядку, визначеному цією статтею, із зазначенням додаткових обставин, які свідчать про обґрунтованість такого скасування.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання командира військової частини НОМЕР_1 про скасування звільнення від відбування покарання і направленням звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_4 не узгоджується з ст. 166 КВК України, ст. 537 КПК України, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 166 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання і направленням звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_5 , засудженого вироком Деснянського районного суду міста Києва від 24.01.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя