КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/5003/20 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/126/2025 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

27 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0008015 за апеляційною скаргою заступника керівника Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_6 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 17 квітня 2020 року у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого: 20.02.2018 вироком Чигиринського районного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 4 місяці; 03.04.2018 вироком Чигиринського районного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, звільненого 20.02.2019 по відбуттю покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17 квітня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначенопокарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 звільнено від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки та на підставі ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили зміненона особисте зобов`язання, негайно звільнено ОСОБА_7 з-під варти в залі судового засідання.

Вирішено долю щодо речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 13.11.2019 року приблизно о 23.20 годин, знаходячись по пр-ту Л.Курбаса, 13-А в м. Києві, звернув увагу на наочно знайому йому ОСОБА_9 , яка знаходилася біля вказаного будинку, та тримала в руках мобільний телефон марки «Meizu M6t». Підійшовши до ОСОБА_9 , ОСОБА_7 не маючи постійного місця роботи та джерела доходів, з метою подальшого обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення, вирішив відкрито викрасти вказаний мобільний телефон.

З метою виконанання свого злочинного умислу направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , приблизно о 23.25 годин, наблизився до ОСОБА_9 та попросив у останньої її мобільний телефон марки «Meizu M6t», з метою здійснення дзвінка. В цей час ОСОБА_9 , почала діставати свій мобільний телефон зі своєї сумки, після чого ОСОБА_7 раптово вихопив з рук ОСОБА_9 її мобільний телефон марки «Meizu M6t», червоного кольору, imei1: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 в силіконовому чохлі червоного кольору, який не представляє для потерпілої матеріальної цінності, з сім-картою мобільного оператору «МТС», та сім-картою мобільного оператора «Київстар», вартістю 3082 гривні.

Отримавши в такий спосіб доступ до майна ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину втік разом з викраденим майном, виконавши таким чином чином всі дії для доведення злочину до кінця, однак незабаром був викритий та затриманий працівниками поліції з викраденим чужим майном.

Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, які виразилися у повторному вчиненні відкритого викрадення чужого майна.

Не погоджуючись з вироком суду, заступник керівника Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи і кваліфікацію дій обвинуваченого, посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також у зв`язку з необґрунтованим звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, просить вирок Святошинського районного суду м. Києва від 17.04.2020 скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, взявши ОСОБА_7 під варту в залі суду.

27.05.2025 заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 подав зміни до апеляційної скарги, в яких, посилаючись на реєстрацію відділенням поліції ( с. Чайки) Бучанського РУП ГУНП в Київській області, 29.07.2021 факту смерті ОСОБА_7 , просить вирок Святошинського районного суду м. Києва від 17 квітня 2020 року щодо ОСОБА_7 скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала змінену апеляційну скаргу та просила скасувати вирок суду і закрити провадження у справі у зв`язку зі смертю обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги зі змінами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу зі змінами прокурора слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17 квітня 2020 року ОСОБА_7 визнановинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначенойому покарання у виді 5 (п'яти) років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням, передбачених ст.76 КК України обов`язків.

На апеляційний розгляд ОСОБА_7 системно не з'являвся, у зв'язку з чим був оголошений в розшук.

На виконання ухвали про розшук, з відділення поліції №5 (с. Чайки) Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшли документи про те, що розшукова справа не може бути заведена, оскільки в ІТС ІПНП (журналі ЄО) від 29.07.2023 зареєстровано факт виявлення померлого гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001536 від 31.07.2021.

Згідно інформації заступника начальника УП - начальника слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_11 , кримінальне провадження за №0001536 від 31.07.2021 за фактом смерті ОСОБА_7 закрито у порядку ч.1 ст. 284 п.2 КПК України.

Згідно з п. 5 ч. 1, ч.7 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого. Якщо зазначену обставину виявлено під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Відповідно до пунктів 10, 24 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження (тобто провадження у суді першої інстанції, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами), процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Як зазначено у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 761/33482/16-к, від 01.03.2023 у справі № 759/11932/18 - закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю особи, щодо якої здійснюється це провадження, крім випадків, коли воно є необхідним для реабілітації померлого, по суті означає припинення процесуальної діяльності щодо встановлення винуватості особи у вчиненні певного злочину та відмову держави від притягнення її до кримінальної відповідальності й призначення їй покарання. Припинення кримінального переслідування особи, яка померла, дозволяє уникнути надмірного витрачання ресурсів держави, адже продовження такого переслідування виключно заради формального визнання померлого винуватим у вчиненні злочину, як правило, не має жодного практичного сенсу.

При цьому, у разі встановлення обставин, передбачених ст. 284 КПК України, суд апеляційної інстанції, за змістом ст. 417 КПК України, при вирішенні питання про закриття кримінального провадження скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 помер і у кримінальному провадженні відсутні будь-які дані, які б давали підстави для продовження кримінального провадження з метою реабілітації померлого, колегія суддів, відповідно до вимог ст. 417 КПК України, дійшла висновку, що вирок Святошинського районного суду м. Києва від 17.04.2020 у кримінальному провадженні №015 щодо обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження №0008015по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.2 ст. 186 КК України підлягає закриттю на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Долю речових доказів належить вирішити, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_6 зі змінами, внесеними в порядку ст. 36 КПК України заступником керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 - задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 17.04.2020 у кримінальному провадженні №015 щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України - скасувати.

Кримінальне провадження №015 щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України - закрити на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Речові докази: мобільний телефон марки «Meizu M6t», червоного кольору, imei1: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 - який залишено на зберігання ОСОБА_9 - залишити останній.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3