Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1428/25
Провадження № 1-кп/689/162/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року с-ще Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-ще Ярмолинці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2025 р. №0000106, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кам`янець Подільського Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , освіта загальна середня, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого:

-01.05.2023 р. Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

-29.05.2023 р. Ярмолинецьким районним судом за ч. 5 ст. 407 КК України до арешту на строк 6 місяців із триманням на гауптвахті,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , будучи військовослужбовцем, в умовах воєнного стану, 31.12.2024 р. не пізніше 09:00 год. (більш точний час досудовим слідством не встановлено), самовільно залишив розташування місця служби у в/ч НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби, до 15.01.2025 р. - коли він був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 та у подальшому до батальйонного резерву в/ч НОМЕР_2 .

Своїми умисними діями, які виразились у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем без поважних причин в умовах воєнного стану тривалістю понад 3 доби, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся. Показав, що він проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 з 25.02.2022 р., перебував у зоні бойових дій, отримав поранення та інші ушкодження здоров`я, пов`язані із проходженням військової служби та захистом Батьківщини. У зв`язку із поганим ставленням до нього зі сторони керівництва, яке ігнорувало його звернення про надання відпустки, не розуміючи наслідків, він необдумано самовільно залишив військову частину, був засуджений та повністю відбув покарання. Згодом, приблизно 15-16.11.2024 р. він знову самовільно залишив військову частину з тієї ж підстави і був затриманий працівниками поліції 21.12.2024 р. та повернутий до військової частини. У військовій частині на нього ніхто не звертав увагу, він протягом тижня ходив у літньому спортивному костюмі, теплого одягу йому не видали, він перебував у пригніченому стані, тому ОСОБА_4 31.12.2024 р. вийшов з території військової частини, автобусом доїхав до м. Кам`янець-Подільський і звідти до місця свого проживання в с. Колодіївка. 15.01.2025 р. він звернувся до дільничного працівника поліції, який забезпечив його доставку правоохоронними органами до ВСП у м. Хмельницькому. Ствердив, що має намір повернутись до військової служби.

Сторони фактичні обставини визнали, не оспорювали, сумнівів у добровільності їх позиції не вбачається. Наслідки вчинюваної процесуальної дії позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку обвинуваченому роз`яснені. Враховуючи наведене, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, вина обвинуваченого також підтверджується рапортами командиру в/ч НОМЕР_1 від 31.12.2024 р., 01.01.2025 р., 02.01.2025 р., 03.01.2025 р. (а.к.п. 58, 67-69), витягами з наказів №374 від 31.12.2024 р., №1 від 01.01.2025 р., №2 від 02.01.2025 р., №3 від 03.01.2025 р. (а.к.п. 70 73), якими підтверджується відсутність ОСОБА_4 в пункті постійної дислокації військової частини понад три доби, листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.07.2025 р. (а.к.п. 91) про те, що 15.01.2025 р. ОСОБА_4 був доставлений працівниками НПУ до ІНФОРМАЦІЯ_2 як такий, що самовільно залишив військову частину, а 16.01.2025 р. він був доставлений до батальйону резерву НОМЕР_2 .

Визнаний обвинуваченим епізод самовільного залишення військової частини з 15-16.11.2024 р. по 21.12.2024 р. йому не інкримінується та судом до уваги не приймається.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, є особою молодого віку, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра (а.к.п. 145, 146), посередньо характеризується за місцем проживання, як особа, яка агресивно ставиться до батьків, але не конфліктує з односельцями (а.к.п. 142), негативно характеризується за місцем служби (а.к.п. 79), проходив військову службу з 25.02.2022 р. (а.к.п. 77 79), отримав поранення та інші ушкодження здоров`я, пов`язані із проходженням військової служби та захистом Батьківщини відповідно до довідок ВЛК; ствердив про намір продовження військової служби, у зв`язку із чим за допомогою захисника звернувся до МО України посприяти йому в отриманні згоди обраних ним військових частин для продовження служби.

Пом`якшуючою обставиною є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України не встановлено.

Посилання обвинуваченого на необхідність призначення йому покарання нижче нижньої межі не заслуговує на увагу, оскільки ч. 1 ст. 69 КК України допускає таку можливість лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та, більше того, містить пряму заборону застосування норми цієї статті при вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого, зокрема, ст. 407 КК України. Таке кримінальне правопорушення вчиняється обвинуваченим не вперше.

Таким чином, обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі. Більш м`яке покарання санкцією частини статті не передбачено.

Водночас, дане кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_4 після постановлення вироку у справі №676/104/23 від 01.05.2023 р., яким він був засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки під час дії іспитового строку.

Згідно із ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст. ст. 71, 72 цього Кодексу. Враховуючи наведене, на підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного цим вироком, слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області у справі №676/104/23 від 01.05.2023 р..

При цьому, обвинувачений був затриманий 08.07.2025 р., відносно нього ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 10.07.2025 р. у справі №686/19523/25 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Оскільки ризики, за яких ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід, не відпали, його слід залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази, судові витрати у справі відсутні, цивільний позов не подавався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.05.2023 р. у справі №676/104/23 і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 27.08.2025 р..

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 час його перебування під вартою з 08.07.2025 р. по 27.08.2025 р. включно.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 10.07.2025 р. у справі №686/19523/25 у виді тримання під вартою - залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу в Хмельницький апеляційний суд через Ярмолинецький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1