Справа № 729/1380/25
1-кп/729/156/25

У Х В А Л А
Адвокат у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про направлення кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України до Чернігівського апеляційного суду для визначення підсудності за Черкаським районним судом Черкаської області, оскільки злочин інкримінований ОСОБА_4 вчинено на території населеного пункту Степанки Черкаського району Черкаської області. Подане клопотання обвинувачений підтримав.
У підготовчому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання.
Заслухавши учасників кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 9 ст. 615 КПК України, під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.
Зі змісту обвинувального акта вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у військовій частині НОМЕР_1 , що дислокується в у АДРЕСА_1 , самовільно залишив місце служби та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України за місцем служби та розташування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 .
Виходячи зі змісту диспозиції ч.5 ст. 407 КК України, об`єктивна сторона містить два склади злочину: 1) самовільне залишення військової частини або місця служби; 2) нез`явлення вчасно без поважних причин на службу. При цьому умисел спрямований саме на самовільне залишення або нез`явлення військовослужбовця до певного місця дислокації військової частини, а з`явлення особи до управління поліції, військової комендатури, військового комісаріату, військової прокуратури, тощо, не охоплюється умислом, спрямованим на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України. Таким чином, злочинний результат у вигляді відсутності військовослужбовця настає саме за місцем дислокації військової частини або несення служби.
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, під час розгляду справи № 752/4349/23 за обвинуваченням особи у вчиненні кримінального правопорушення за ч.5 ст. 407 КК України, у судовому рішенні від 26.04.2023 року, визначаючи підсудність справи, прийшла до висновку про те, що на противагу кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1, ч.2, ч.3 ст. 407 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України, не є продовжуваним, і є закінченим з моменту самовільного залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем саме в умовах воєнного стану. Таким чином, місцем вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, є місце розташування військової частини або місця служби.
Таку ж позицію висловив Дніпровський апеляційний суд в ухвалі суду від 30.03.2023 року (справа № 216/6065/22) та Черкаський апеляційний суд в ухвалі суду від 25.05.2023 року (справа № 709/201/23).
Зазначені вище обставини вказують на те, що, виходячи із місця вчинення кримінального правопорушення, вказана справа не може бути розглянута Бобровицьким районним судом Чернігівської області через її непідсудність вказаному суду, оскільки відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Черкаського районного суду Черкаської області.
За ч.3 ст.34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.
Відповідно до п. 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
Керуючись ст.ст. 34, 314, 376, 615 КПК України, суд
Клопотання адвоката у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - задовольнити.
Ннаправити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України до Чернігівського апеляційного суду для ініціювання подання щодо визначення Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду питання про направлення кримінального провадження на розгляд за підсудністю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 18.09.2025 о 09 годині 30 хвилин.

Суддя ОСОБА_1