Справа № 459/788/25
Провадження № 1-кп/459/53/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000940 від 24.12.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Соснівка Львівської області, громадянина України, українця, не працюючого, раніше не судимого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , 23 грудня 2024 року, близько 23 години 10 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що являється засобом підвищеної небезпеки, рухаючись про проїжджій частині вулиці Грушевського, у місті Шептицький, Львівської області, з перевищенням допустимої в межах населеного пункту швидкості, проявив неуважність та неналежно оцінив дорожню обстановку, проігнорував вимоги дорожнього знаку 1.39 «Аварійно небезпечна ділянка (інша небезпека)» розділу 33 ПДР України, та пунктів 1.2, 12.1, 12.4 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, на заокругленні дорожнього полотна праворуч не впорався з керуванням автомобіля «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , виїхав на смугу зустрічного руху, по якій рухався керований ОСОБА_8 автомобіль «Ford Sierra» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

В результаті таких протиправних дій водія ОСОБА_4 , на зустрічній для нього смузі вулиці Грушевського, у місті Шептицький, відбулося зіткнення керованого ним автомобіля «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з автомобілем «Ford Sierra» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Ford Sierra» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого заднього вивиху правого стегна, ран на обличчі, в лобній ділянці зліва, в ділянці правої брови, множинних саден на обличчі та на грудях, закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася струсом головного мозку, закритої тупої травми грудей, яка проявилася забоєм грудної клітки, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Ford Sierra» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді рани лівої кисті з ушкодженням сухожилка довгого розгинача IV пальця лівої кисті, рани на підборідді, крововиливу в навколо орбітальній ділянці справа, забою правого колінного суглоба, закритої тупої травми грудної клітки, яка проявилася забоєм грудної клітки, перелому 6- го верхнього лівого зуба, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Водій автомобіля «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 , як учасник дорожнього руху грубо порушив п.12.1 - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан трансполярного засобу, щоб мети змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», Правила дорожнього руху України, і вищевказане порушення перебуває у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажир автомобіля «Ford Sierra» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України, як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

23.06.2025 між обвинуваченим та потерпілою укладена угода про примирення у кримінальному провадженні № 0000940 від 24.12.2024 відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

Відповідно до змісту вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 286-1 КК України. У вказаній угоді сторони узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Шкода потерпілій повністю відшкодована у повному розмірі. Потерпіла відмовилася від цивільного позову у даному кримінальному провадженні.

Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме: для обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку відповідно до положень ст. 394 та 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Для потерпілої ОСОБА_6 обмеження права оскарження вироку відповідно до ст. 394 та 424 КПК України з позбавленням права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 5 ст. 474, ст. 473 КПК України, які були роз`яснені йому судом під час судового засідання.

Також у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 погодився в повному обсязі з обставинами кримінального правопорушення, повністю визнав свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення та надав судові згоду на призначення узгодженого покарання.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , просив затвердити угоду про примирення укладену між обвинуваченим та потерпілою ОСОБА_6 , та призначити узгоджену ними міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що претензій до обвинуваченого немає, оскільки завдану шкоду ОСОБА_4 відшкодував повністю та цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, яку укладено добровільно, без жодного примусу чи тиску.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення укладену між обвинуваченим та потерпілою ОСОБА_6 , та призначити узгоджену ними міру покарання.

На підставі пояснень потерпілої та обвинуваченого суд установив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні просила відмовити в затвердженні угоди про примирення від 23.06.2025, укладеної між потерпілою та обвинуваченим.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в сторін угоди повне розуміння ними процесуальних прав, добровільності укладення та відсутності обставин, які примусили їх укласти угоду, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України та наслідки ухвалення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю розуміє свої права, визначені в ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Також суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Під час перевірки угоди встановлено її відповідність вимогам КПК України, що закріплені в ст. 471 цього Кодексу, можливість виконання обвинуваченим узятих на себе зобов`язань. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено; обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування потерпілій завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Так, згідно зі ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в загальній частині цього Кодексу.

Таким чином, суд, враховуючи дані про особу винного, який повністю визнав свою вину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, що вказує на те, що він не є особою, небезпечною для суспільства, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку в лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, щире каяття, зокрема, останній повністю усвідомив наслідки свого діяння, настання яких не бажав, зробив для себе відповідні висновки, повністю відшкодував заподіяну потерпілій шкоду, думку потерпілої, яка не має жодних претензій до обвинуваченого. Вищенаведені обставини, що пом`якшують покарання, є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину.

З огляду на викладене, дані обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого та, виходячи із положень ст. 50, 65 КК України, дають підстави дійти висновку щодо можливості і, на думку суду, необхідності застосування положень ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченому покарання, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України, у виді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Суд вважає, що саме таке покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу відповідає вимогам ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі вищевикладеного суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні.

У кримінальному провадженні понесено процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, на суму 17907,75 грн, які на підставі ст. 122, 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374, 473, 475, ч.15ст.615 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про примирення від 23 червня 2025 року в кримінальному провадженні № 0000940 від 24.12.2024, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначити покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 17907 (сімнадцять тисяч дев`ятсот сім) грн. 75 коп. на користь держави.

Скасувати арешт на автомобіль марки «Mitsubishi Lanser» р.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який накладений ухвалою слідчого судді Шептицького міського суду Львівської області від 26.12.2024.

Скасувати арешт на автомобіль марки «Ford Sierra» р.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає за адресою АДРЕСА_3 , та який належить ОСОБА_11 , який накладений ухвалою слідчого судді Шептицького міського суду Львівської області від 26.12.2024.

Речові докази, після набрання вироком законної сили:

автомобіль марки «Mitsubishi Lanser» р.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , та автомобіль марки «Ford Sierra» р.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає за адресою АДРЕСА_3 , та який належить ОСОБА_11 , передані на зберігання Шептицького РУП ГУ НП у Львівській області, повернути власникам ОСОБА_4 та ОСОБА_11 ;

медичну картку стаціонарного хворого № 18052/1462/11 на ім`я ОСОБА_8 , медичну картку стаціонарного хворого № 18053/1461/10 на ім`я ОСОБА_6 та медичну картку стаціонарного хворого № 18051/2062 на ім`я ОСОБА_4 - повернути законному володільцю КП «Центральна міська лікарня Шептицької міської ради»;

вилучені з салону автомобіля марки «Mitsubishi Lanser» р.н.з. НОМЕР_1 , змиви з ДНК з поверхні ручки коробки передач, змив з поверхні керма, змив з поверхні ручки передньої лівої дверки, зріз тканин з подушки безпеки водія знищити.

Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_4 його обов`язок виконання умов угоди про примирення від 23.06.2025 та передбачену ст.389-1КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про примирення.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про примирення потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Шептицький міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1