Справа № 331/441/25
Провадження № 1-кп/331/443/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001111 від 11.11.2024 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микільське Оріхівського району Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти 2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-08.04.2019 Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців;

-18.10.2019 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 10.12.2021 по відбуттю строку покарання;

-03.03.2023 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-04.06.2024 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, не одруженого, на утриманні має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштованого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , який перебуває на посаді розвідника-гранатометника 1 розвідувальної групи спеціального призначення 5 роти спеціального призначення 2 загону спеціального призначення, у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрівського районного суду міста Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження № 0001111 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2024 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 діб. В обґрунтування клопотання посилається на те, що відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні та перешкоджати проведенню судового слідства іншим чином. Також у клопотанні прокурор посилається на те, що під час досудового розслідування була встановлена достатня кількість доказів для доведення винуватості обвинуваченого у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Вказав, що ризики, встановлені під час досудового слідства та судового розгляду, продовжують існувати. Стан здоров`я обвинуваченого дозволяє його перебування в місцях попереднього ув`язнення.

Також прокурор в судовому засіданні подав письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 діб. В обґрунтування клопотання посилається на те, що відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні та перешкоджати проведенню судового слідства іншим чином. Також вказав, що ризики, встановлені в ході досудового слідства та судового розгляду не минули. Стан здоров`я обвинуваченого дозволяє його перебування в місцях попереднього ув`язнення. На час розгляду клопотання судове слідство триває, не всі свідки у судовому засіданні безпосередньо допитані. Зауважив, що будь-який інший запобіжний захід не зможе гарантувати належної поведінки обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора не заперечував. Зазначив, що він вже засуджений вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2025, який набрав законної сили, та за який вже відбуває покарання, через що вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечував. Вказав, що кримінальне правопорушення не вчиняв, має намір довести свою невинуватість. Також заявив, що його матір хворіє та за нею треба доглядати. Більш того, потерпіла не заперечувала щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечував. Вказав, що підтримує позицію свого підзахисного.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_7 , заперечував проти клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Позицію обґрунтував тим, що ризики, на які посилається прокурор зменшились, адже письмові докази по справі судом досліджені, а свідки не допитані на цей час не з вини його підзахисного. Обвинувачений має соціальні зв`язки, у нього на утриманні є малолітня дитина, він має місце проживання та реєстрації, визнається особою, яка не має судимостей. Звернув увагу на позицію потерпілої, яка вказала, що пробачила обвинуваченим і не хоче псувати їм життя.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що до Жовтневого районного суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Вказаний злочин віднесений згідно норми ст. 12 КК України до тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років позбавлення волі.

У підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 діб.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 суд керується наступним.

Наявність обґрунтованої підозри, підтверджується фактом направлення обвинувальних актів до суду, що може свідчити про те, що сторона обвинувачення зібрала достатньо доказів для того, щоб доводити винуватість особи перед безстороннім судом. Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник під час розгляду клопотання не посилалися на невірність обвинувачення, висунутого ОСОБА_4 та не заперечували проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує особу обвинуваченого та характер інкримінованого злочину.

Ризик переховування обвинуваченого від суду суд оцінює як високий, з огляду на тяжкість інкримінованого злочину, який належить до тяжких злочинів. Мінімальний розмір покарання, передбачений за вчинення такого правопорушення, унеможливлює застосовування норм щодо звільнення від призначеного покарання із випробування. Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 засуджений вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, де призначено покарання у вигляді 5 років 5 місяців позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили, у зв`язку із чим доцільно вказати, що на теперішній час обвинувачений вже відбуває вказане покарання.

Ризик протиправного впливу на свідків суд вважає високим, з огляду на встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК. Потерпіла у судовому засіданні допитана, однак розгляд кримінального провадження не завершений, тому не виключається можливість необхідності повторного її допиту.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином у клопотанні прокурора не розкрито та не наведено роз`яснень у чому саме він полягає. Посилання на можливість вчинити інше кримінальне правопорушення на підтвердження ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є нелогічним, та не відповідає приписам КПК.

Продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою та більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 суд керується наступним.

Наявність обґрунтованої підозри, підтверджується фактом направлення обвинувальних актів до суду, що може свідчити про те, що сторона обвинувачення зібрала достатньо доказів для того, щоб доводити винуватість особи перед безстороннім судом. ОСОБА_5 заперечував свою причетність до вчинення кримінально правопорушення, однак оцінку достатності доказів для визнання особи винуватою оцінюється судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку у справі.

Суд враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність осіб на утриманні, а саме те, що ОСОБА_5 не одружений, на утриманні має малолітню дитину, є військовослужбовцем, однак є особою раніше не судимою в силу ст. 89 КК України. Також, суд враховує тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів проти власності.

Ризик переховування обвинуваченого від суду суд оцінює як високий, з огляду на тяжкість інкримінованого злочину, який належить до тяжких злочинів. Мінімальний розмір покарання, передбачений за вчинення такого правопорушення, унеможливлює застосовування норм щодо звільнення від призначеного покарання із випробуванням. Більш того, із пояснень обвинуваченого встановлено, що іншим судом розглядається кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення. Такі обставини свідчать про високий ризик переховування від суду.

Ризик протиправного впливу на свідків та потерпілу суд вважає високим, з огляду на встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК. Потерпіла у судовому засіданні допитана, однак розгляд кримінального провадження не завершений, тому не виключається можливість необхідності повторного допиту потерпілої.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином у клопотанні прокурора не розкрито та не наведено роз`яснень у чому саме він полягає. Посилання на можливість вчинити інше кримінальне правопорушення на підтвердження ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є нелогічним, та не відповідає приписам КПК.

Твердження ОСОБА_5 щодо утримання матері, яка хворіє, документально не підтверджено, через що суд не може об`єктивно розглянути клопотання про зміну запобіжного заходу та врахувати цей факт при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу.

Наявність декількох ризиків дають підстави вважати щодо необхідності продовження щодо обвинувачених найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченим та позбавляє їх можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, здійснювати протиправний вплив на свідків та потерпілу, беручи до уваги відсутність обставин, які б перешкоджали обвинуваченим знаходитись у місцях попереднього ув`язнення, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України застава визначається залежно від ступеня тяжкості кримінального правопорушення.

Отже, визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст. 178, 182 КПК України.

Керуючись 178, 179,194, 217, 334 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити до 06 липня 2025 року включно.

Встановити заставу 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що складає 181 680,00 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн., яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок: Отримувач: ТУ ДСАУ в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава за ОСОБА_4 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа.

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

-повідомити прокурора та суд письмово протягом 24 годин з моменту звільнення про місце свого проживання та засоби зв`язку;

-у разі зміни місця проживання чи засобів зв`язку, протягом 24 годин письмово повідомити прокурора та суду про таку зміну;

-утриматися від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні;

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , чи іншому заставодавцю, відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Клопотання прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановити до 06 липня 2025 року включно.

Встановити заставу 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що складає 181 680,00 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн.., яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок: Отримувач: ТУ ДСАУ в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава за ОСОБА_5 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа.

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

-повідомити прокурора та суд письмово протягом 24 годин з моменту звільнення про місце свого проживання та засоби зв`язку;

-у разі зміни місця проживання чи засобів зв`язку, протягом 24 годин письмово повідомити прокурора та суду про таку зміну;

-утриматися від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні;

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , чи іншому заставодавцю, відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 12 травня 2025 року о 15 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1