У Х В А Л А

09.09.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква справу за клопотанням/заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування додаткового покарання у виді конфіскації у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, -

у с т а н о в и в:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про звільнення від додаткового покарання у вигляді конфіскації майна згідно з вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2001 року, у зв`язку із закінченням строків виконання вироку.

Клопотання обґрунтоване тим, що 28 травня 2001 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по

справі №1-381/2001 р. ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст.142 КК України до 6-ти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, за ч. 3 ст. 215-3 КК України із застосуванням ст.44 КК України до 7-ми років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ст. 42 КК України по сукупності злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено покарання у вигляді 7-ми (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності. Вирок набрав законної сили 05.06.2001 року. Засуджений відбув призначене покарання і згідно з інформацією із Витягу з

інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» на даний час : відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості - відсутні; відомості про розшук - відсутні. На виконання вироку в частині призначеного додаткового покарання у вигляді

конфіскації майна, Білоцерківським міськрайонним судом 28.05.2001 року видано виконавчий лист №1-381, який був скерований для виконання до відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міського управління юстиції. 19 липня 2001 року державним виконавцем ОСОБА_5 було відкрите виконавче

провадження по в/л 1-381, накладено арешт на все майно ОСОБА_4 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, а саме домоволодінь та транспортних засобів. Відповідно до листа Білоцерківського відділу ДВС від 13.12.2023 року №175332 , згідно

даних автоматизованої системи виконавчого провадження, у відділі на примусовому виконанні виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_4 , станом на дату надання відповіді - не перебуває. В межах якого виконавчого провадження виносилась постанова Вх. 678 від 19.07.2001 року про накладення арешту на майно боржника встановити не можливо. Однак, у витязі з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна існує обтяження - арешт (архівний запис) реєстровий номер 1244903, зареєстровано 18.08.2004 року реєстратором Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою згідно постанови відділу ДВС Білоцерківського РУЮ, Вх.678. Засуджений ОСОБА_4 жодним чином не ухилявся від відбування додаткового покарання, місця проживання не міняв, нерухомого майна не відчужував, нових злочинів не вчиняв, що свідчить про те, що перебіг строку давності не зупинявся та не переривався. З моменту набрання законної сили вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2001 року по справі № 1-381/2001 минуло 24 роки, однак в частині додаткового покарання він так і не був виконаний. Тому, адвокат ОСОБА_3 вважає, що наявні підстави для звільнення від відбування додаткового покарання у виді конфіскації всього майна, яке є власністю засудженого ОСОБА_4 ..

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Надав до суду заяву в якій просить розгляд клопотання проводити без його участі, клопотання підтримує з підстав наведених у ньому.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляд клопотання повідомлений належним чином . Причини неявки суду невідомі.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2001 по

справі №1-381/2001 р. ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст.142 КК України до 6-ти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, за ч. 3 ст. 215-3 КК України із застосуванням ст. 44 КК України до 7-ми років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ст. 42 КК України по сукупності злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено покарання у вигляді 7-ми (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності. Вирок набрав законної сили 05.06.2001 року.

Відповідно до ч. 1 статті 35 КК України в редакції 1960 року, яка діяла на дату постановлення вироку, вказує, що конфіскація майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є особистою власністю засудженого.

За змістом ч. 3 ст. 35 КК України в редакції 1960 року, суд повинен вказати у вироку, чи конфіскується все майно засудженого чи його частина; в останньому разі суд повинен зазначити, яка частина майна конфіскується, або перелічити предмети, які конфіскуються.

Згідно зі ст. 49 КК України в редакції 1960 року, яка діяла на дату постановлення вироку, обвинувальний вирок не виконується, якщо його не було виконано в такі строки, рахуючи з дня набрання вироком законної сили:

1) один рік - при засудженні до покарання не більш суворого, ніж виправні роботи або направлення в дисциплінарний батальйон;

2) три роки - при засудженні до позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років;

4) десять років - при засудженні до більш суворого покарання, ніж позбавлення волі строком на п`ять років.

Перебіг давності переривається, якщо засуджений ухилиться від відбуття покарання або вчинить до закінчення строків новий злочин, за який судом призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше одного року. Обчислення давності в разі вчинення нового злочину починається з моменту його вчинення, а в разі ухилення від відбуття покарання - з моменту з`явлення для відбуття покарання або з моменту затримання засудженого, що переховувався. При цьому обвинувальний вирок не може бути виконано, якщо від часу його винесення минуло п`ятнадцять років і давність не була перервана вчиненням нового злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України(в ред.1960 року) питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

Статтею 48 КВК України визначено, що суд, який постановив вирок, що передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна, після набрання ним законної сили надсилає виконавчий лист, копію опису майна і копію вироку для виконання органу державної виконавчої служби, про що сповіщає відповідну фінансову установу. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опису майна не проводилося. Виконання покарання у виді конфіскації майна здійснюється органом державної виконавчої служби за місцезнаходженням майна відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 49 КВК України, конфіскації підлягає майно, що є власністю засудженого, в тому числі його частка у спільній власності, статутному фонді суб`єктів господарської діяльності, гроші, цінні папери та інші цінності, включаючи ті, що знаходяться на рахунках і на вкладах чи на зберіганні у фінансових установах, а також майно, передане засудженим у довірче управління. Не підлягає конфіскації майно, що належить засудженому на правах приватної власності чи є його часткою у спільній власності, необхідне для засудженого та осіб, які перебувають на його утриманні. Перелік такого майна визначається законом України. Спори, пов`язані з конфіскацією майна, вирішуються в порядку, встановленому законом.

Правова природа звільнення від відбування призначеного покарання, зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізовувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати права обмеження, які входять до його змісту до себе - це виключно одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в постійному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні відносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Судом встановлено, що станом на 09.09.2025 сплинуло понад 24 роки з дати набрання вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області законної сили, що підтверджується відповідною випискою з вироку наявною у матеріалах справи, тобто минув строк виконання вироку щодо додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, визначений у ст. 49 КК України в редакції 1960 року, яка діяла на дату постановлення вироку.

Відповідно до листа Білоцерківського відділу ДВС від 13.12.2023 року №175332 , згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження, у відділі на примусовому виконанні виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_4 , станом на дату надання відповіді - не перебуває. В межах якого виконавчого провадження виносилась постанова Вх. 678 від 19.07.2001 року про накладення арешту на майно боржника встановити не можливо.

ОСОБА_4 за зазначеним вище вироком відбув покарання повністю і об`єктивно не міг ухилятися від відбування покарання у виді конфіскації всього майна, яке є його власністю, у зв`язку з чим перебіг строків давності не переривався і наразі сплив. Відтак, заява адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 409, 411 КПК України (в редакції 1960 року), суд,-

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_4 від відбування додаткового покарання у виді конфіскації всього майна за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2001 року, у зв`язку із закінченням строків виконання вироку.

Скасувати обтяження, а саме арешт (архівний запис) реєстровий номер 1244903, який зареєстровано 18.08.2004 реєстратором Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою, згідно постанови відділу ДВС Білоцерківського РУЮ, Вх. 678.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Білоцерківського міськрайонний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_6