Дата документу 07.04.2025 Справа № 333/1520/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/1520/25 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/213/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.181 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 07 квітня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Запоріжжя, який має вищу освіту, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21 лютого 2025 року, якою задоволено клопотання та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, з перебуванням останнього за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 квітня 2025 року включно, заборонивши підозрюваному залишати цілодобово своє місце мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , покладено на останнього обов`язки: прибувати до слідчого, який проводить досудове розслідування кримінального провадження, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися за межі м.Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_9 ; здати на зберігання до відповідних органів паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що, враховуючи встановлені ризики та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що необхідним і достатнім на цьому етапі досудового розслідування є саме запобіжний захід у виді домашнього арешту. Інші більш м`які запобіжні заходи не відповідатимуть потребам виконання завдань цього кримінального провадження та не будуть достатніми для стримування підозрюваного від реалізації відповідних ризиків.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити у задоволенні клопотання, обрати останньому запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Вважає, що інкримінована ОСОБА_6 підозра є необґрунтованою, оскільки в доданих матеріалах відсутні докази та об`єктивні дані щодо службової особи, на яку підозрюваний мав здійснити вплив для прийняття відповідного рішення.

Зауважує, що, окрім вилучених коштів та копій документів, ОСОБА_9 для надання їх до ТЦК та СП для отримання відстрочки у зв`язку з інвалідністю матері, що не є протизаконним, інших доказів, які підтверджували причетність ОСОБА_6 до інкримінованого кримінального злочину, в матеріалах, долучених до клопотання, відсутні.

Вважає, що ризики відповідно до ст.177 КПК України щодо ОСОБА_6 в цьому кримінальному провадженні відсутні та не доведені.

Крім того, вказує на відсутність ризику переховування ОСОБА_6 від правосуддя, оскільки останній має постійне місце проживання, проживає разом з дружиною, має на утриманні малолітню дитину і здійснює догляд за хворою матір`ю, яка є особою з інвалідністю III групи, з певним захворюванням.

Вважає, що жодних підстав для передбачення незаконного впливу на потерпілого немає, і відсутні підстави стверджувати про наявність ризику щодо вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Також, апелянт звертає увагу на те, що застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до підозрюваного є безпідставним і не має на меті забезпечити виконання останнім обов`язків.

Захисник зауважує, що знаходження підозрюваного під цілодобовим домашнім арештом негативно вплине на його можливість своєчасно та повноцінно надавати постійний догляд, визначений лікарями, для його матері, зокрема для надання їй відповідних ліків та продуктів харчування.

Посилається на те, що підозрюваний працює в орендованому приміщенні, надає послуги з автохімчистки салонів та кузовів автомобілів, отримує відповідний дохід, необхідний для його родини.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 21 лютого 2025 року слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_10 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000006 від 13 лютого 2025 року, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000006, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 лютого 2025 року, приблизно о 11 год. 00 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи на території Хортицького району м.Запоріжжя, більш точний час та місце не встановлено, перебуваючи в автомобілі марки «BMW X5», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , в ході особистої розмови з раніше мало знайомим ОСОБА_6 , повідомив, що його оголосили у розшук ТЦК та СП, не зважаючи на подання ним документів про відстрочку від призову, а саме документів щодо інвалідності ІІ групи його батька. У цей час, у ОСОБА_6 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на вчинення корупційного кримінального правопорушення, а саме одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення.

Наступного дня, 12 лютого 2025 року, приблизно о 10 год. 30 хв., ОСОБА_6 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди для себе та третьої особи, при особистій зустрічі з ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: м.Запоріжжя, вул. Доблесна, поруч з гаражним приміщенням з вивіскою «Eva car spa detailing», запевнив ОСОБА_9 , що має відповідні зв`язки в ТЦК та СП, створивши у останнього уявлення про можливість здійснення впливу на осіб, уповноважених на виконання функцій держави. 13 лютого 2025 року, приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці зателефонував ОСОБА_9 , та в телефонній розмові повідомив ОСОБА_9 , що для вирішення питання про зняття з розшуку ОСОБА_9 , йому ( ОСОБА_9 ) необхідно надати неправомірну вигоду в сумі 1 000 доларів США.

19 лютого 2025 року, приблизно о 14 год. 20 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на отримання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, зателефонував ОСОБА_9 , та у телефонній розмові запропонував ОСОБА_9 та пообіцяв здійснити вплив на особу, уповноважену на виконання функцій держави, а саме на уповноваженого працівника ТЦК та СП, у прийнятті такою особою рішення про зняття з розшуку та прискорення розгляду документів про відстрочку від призову ОСОБА_9 за надання йому ( ОСОБА_6 ) неправомірної вигоди в сумі 1 500 доларів США, на що ОСОБА_9 погодився.

Так, 20 лютого 2025 року, приблизно о 10 год. 35 хв., ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_6 у визначеному останнім місці, а саме за адресою: м. Запоріжжя, вул. Інженера Преображенського, 13, на автомобільній парковці ТЦ «АМСТОР». Перебуваючи в салоні автомобілю марки «BMW X5», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 , з метою реалізації злочинного умислу, повідомив ОСОБА_9 про необхідність надання нотаріально посвідчених документів, а саме копії паспорта, ідентифікаційного коду, копії військового квитка на ім`я ОСОБА_9 та його фотографії, а також копії паспорта, ідентифікаційного коду, пенсійного посвідчення, медичних довідок про інвалідність на ім`я його батька ОСОБА_11 , а також неправомірної вигоди в сумі 1 500 доларів США, тим самим впевнюючи ОСОБА_9 у тому, що він, як отримувач неправомірної вигоди, може реально здійснити вплив на службову особу ТЦК та СП уповноважену на прийняття рішення щодо зняття з розшуку та надання відстрочки ОСОБА_9 .

У подальшому, у той же день 20 лютого 2025 року, приблизно о 15 год. 20 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , в гаражному приміщенні з вивіскою «Eva car spa detailing» ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів, раніше обумовлені нотаріально посвідчені копії документів, а саме копію паспорта, ідентифікаційного коду, копію військового квитка на ім`я ОСОБА_9 , фотографії останнього та копію паспорта, ідентифікаційного коду, пенсійного посвідчення, копію довідки до акту огляду медико-соціальною комісією на ім`я його батька ОСОБА_11 , та неправомірну вигоду у розмірі 1 500 доларів США (що еквівалентно 62432 грн 10 коп. за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2025 року) для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме за вплив на уповноважену особі ТЦК та СП за прийняття рішення такою особою про зняття ОСОБА_9 з розшуку та прискорення розгляду документів ОСОБА_9 про надання відстрочки від призову.

21 лютого 2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України - пропозиція, обіцянка здійснити вплив на рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя в цілому дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, прокурора, слідчого та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

З метою перевірки доводів, зазначених стороною захисту в апеляційній скарзі, щодо обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_6 підозри, колегією суддів було витребувані додатково для ознайомлення матеріали кримінального провадження №0000006 від 13 лютого 2025 року, що не суперечить вимогам чинного кримінального процесуального законодавства, в т.ч. положенням ст.132 КПК України.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, а саме пропозиція, обіцянка здійснити вплив на рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_9 від 20 лютого 2025 року; відомостями з протоколу обшуку автомобіля марки «BMW X5», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 від 20 лютого 2025 року; вилученими під час обшуку автомобіля марки «BMW X5», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , речовими доказами, зокрема документами та грошовими коштами, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Окрім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Доводи сторони захисту про те, що у доданих до клопотання матеріалах відсутні докази й об`єктивні дані щодо службової особи, на яку підозрюваний мав здійснити вплив для прийняття відповідного рішення, а також про те, що окрім вилучених коштів і копій документів потерпілого, інших доказів причетності підозрюваного до кримінального правопорушення у матеріалах справи немає, є передчасними.

Як встановлено при апеляційному розгляді, досудове розслідування закінчено та обвинувальний акт у провадженні щодо ОСОБА_6 направлений до суду. Всі обставини провадження мають бути повно і всебічно досліджуватись судом першої інстанції в ході судового розгляду, зокрема має перевірятися в установленому законом порядку та оцінюватись у сукупності з іншими доказами і версія сторони захисту.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя врахував те, що злочин, передбачений ч.2 ст.369-2 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , є нетяжким, але за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років. Разом з тим відповідно до примітки до ст.45 КК України, цей злочин відноситься до корупційних правопорушень, та у випадку визнання ОСОБА_6 винним та призначення йому покарання у виді позбавлення волі, застосування звільнення від відбування покарання на підставі ст.75 КК України є неможливим.

Також, слідчий суддя врахував і фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також те, що останній не сприяє у встановленні істини у провадженні.

З урахуванням всіх підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як домашній арешт.

Водночас, застосовуючи вказаний запобіжний захід до підозрюваного цілодобово, слідчий суддя не навів для цього переконливого обґрунтування. Не наведено такого обґрунтування і в поданому клопотанні.

В свою чергу, як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, не переховувався від органів досудового розслідування, свої процесуальні обов`язки виконує. Окрім того, підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації, міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, здійснює догляд за хворою матір`ю, яка є особою з інвалідністю III групи, працює.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що необхідним і достатнім запобіжним заходом щодо підозрюваного ОСОБА_6 буде домашній арешт у певний період доби - із 22:00 до 06:00 години наступного дня, що буде достатньою процесуальною гарантією для запобігання встановлених ризиків і виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином, оскаржена ухвала підлягає зміні в зазначеній частині на підставі статей 407409 КПК України.

Отже, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вже зазначено вище, досудове розслідування вже закінчено та обвинувальний акт у провадженні щодо ОСОБА_6 направлений до суду, підготовче судове засідання ще не проведено.

Тому, у подальшому питання щодо запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 має вирішуватися судом в порядку, визначеному ст.ст.315, 331 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21 лютого 2025 року, якою задоволено клопотання та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, з перебуванням останнього за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , в рамках строку досудового розслідування, тобто до 21 квітня 2025 року включно, заборонивши підозрюваному залишати цілодобово своє місце мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , покладено на останнього обов`язки: прибувати до слідчого, який проводить досудове розслідування кримінального провадження, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися за межі м.Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_9 ; здати на зберігання до відповідних органів паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, змінити в частині визначення умов застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у певний період доби, а саме з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.

У решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4