Справа № 367/4952/25
Провадження по справі № 1-кп/367/837/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 квітня 2025 року за № 0000490 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта вища, працює фізичною особою-підприємцем, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.110, ч.2 ст.110, ч.1 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України, -

встановив:

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади Російської Федерації (далі РФ) та службових осіб з числа керівництва Збройних сил Російської федерації (далі ЗС РФ) виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

З 20.02.2014, для реалізації вищезазначеного умислу, з метою блокування та захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури для забезпечення військової окупації територій суверенної держави Україна, а саме Донецької, Луганської областей та Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, здійснено вторгнення військовим, морським та повітряним транспортом окремих підрозділів ЗС РФ на територію України.

У подальшому військовослужбовцями ЗС РФ здійснено захоплення будівель центральних органів влади Автономної Республіки Крим, органів державної влади та місцевого самоврядування частини Донецької та Луганської областей та встановлено контроль над їхньою діяльністю з метою забезпечення прийняття вигідних та необхідних для РФ рішень. Крім того здійснено блокування автошляхів, захоплення аеропортів та транспортних підприємств, військових частин Збройних Сил України, пошкодження та знищення військового майна, що має важливе оборонне значення для України.

Так, починаючи з 20.02.2014 частина території України перебувала в тимчасовій окупації. Це стало можливим, у тому числі, за допомогою збройних формувань РФ, які складаються: з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони РФ; підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим та розвідувальним відомствам РФ; їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань; озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих РФ.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку з здійсненням підрозділами ЗС РФ та іншими її військовими формуваннями здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна, тобто військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», запроваджено воєнний стан на всій території України, який наразі продовжено до 07.08.2025.

Факти збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, широко висвітлювалися засобами масової інформації України та іноземних держав, у зв`язку з чим достовірно відомі громадянину України ОСОБА_6 .

Проте, не дивлячись що з 24.02.2022 ЗС РФ здійснили неспровоковану широкомасштабну військову агресію на територію України у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, опублікував коментар на популярному українському інформаційному ресурсі «itc.ua», зокрема за допомогою належного йому акаунт-профілю з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Діючи з метою реалізації вказаного вище умислу ОСОБА_6 , діючи умисно, перебуваючи за місцем свого проживання:

АДРЕСА_1 , використовуючи власний комп`ютер ASUS,

s/n: NSE300KKN6, під`єднаний до мережі Інтернет, на популярному українському інформаційному ресурсі «itc.ua», з використанням власного акаунт-профілю позначеного як « ОСОБА_7 », за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 », у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30.05.2023 опублікував коментар наступного змісту: «Нет никакой войны, нужно просто прекратить стрелять...73% не могут ошибаться.», який після його публікації став доступним для перегляду відвідувачам інформаційного ресурсу «itc.ua» та у якому відповідно до висновку експерта від 11.03.2025, міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Таким чином, ОСОБА_6 , своїми умисними діями, що виразилися у запереченні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , використовуючи власний комп`ютер ASUS, s/n: NSE300KKN6, під`єднаний до мережі Інтернет, на популярному українському інформаційному ресурсі «itc.ua», з використанням власного акаунт-профілю позначеного, як « ОСОБА_7 », за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 », у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.04.2024 опублікував коментарі наступного змісту:

- 19.04.2024 опубліковано коментар за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 »: «Сейчас Россия выглядит демократичной технологически развитой страной по сравнению бандеро-фашистской Украиной. И возникает мысль, а если российский солдат придет сюда, може быть будет лучше?», а також:«Как раз жители того же Мелитополя и Бердянска не особо жалуются, как и жители Крыма. Да есть мелкие проблемы, но они везде есть.».

- ІНФОРМАЦІЯ_5 опубліковано коментар за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_6 »: «Знаете в чем сила сила русских. Они берут лучших представителей у всех национальностей и делают их русскими. И им все равно какой национальности эти русские: еврей, украинец или грузин. Сталин - русский, Королев - русский, ОСОБА_8 (создатель МиР-ов) - русский. А у нас отказываются от всего выдающегося украинского и остаются только не особо одаренные разумом селюки с хуторов, зато как они х*ем на рояле наяривают...Какой из этого вывод? Не знаю, но пойду включу "Россия, в этом слове мощь и сила..."», а також: «В отличие от бандерштата, Россия не ограничивает людей страной проживания. Для неё все русские: и те что в России, и те что в Израиле, и те что в США и те что в Мариуполе. И русских она защищает.», у яких відповідно до висновку експерта від 11.03.2025, містяться виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Таким чином, ОСОБА_6 , своїми умисними діями, що виразилися у повторному виправдовуванні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовуванні тимчасової окупації частини території України, глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 , діючи умисно, перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , використовуючи власний комп`ютер ASUS, s/n: NSE300KKN6, під`єднаний до мережі Інтернет, на вебсайті «https://site.ua/» (платформа для українських блогерів), з використанням власного акаунт-профілю позначеного, як « ОСОБА_7 » опублікував коментар наступного змісту:

- ІНФОРМАЦІЯ_7 об 10 год. 45 хв. опубліковано коментар за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_8 »: «План Б: приєднати Польщу до України…Не буде це гіршим варіантом ніж окупації Росією, та чи потрібна Польщі Україна?», у якому відповідно до висновку експерта від 11.03.2025 міститься публічний заклик до умисних дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України.

Таким чином, ОСОБА_6 , своїми умисними діями що виразилися у публічних закликах до умисних дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.110 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , використовуючи власний комп`ютер ASUS, s/n: NSE300KKN6, під`єднаний до мережі Інтернет, в соціальній мережі «Twitter», а також на популярному українському інформаційному ресурсі «itc.ua», з використанням власного акаунт-профілю позначеного, як « ОСОБА_7 » опублікував коментарі наступного змісту:

- 27.03.2024 об 02 год. 53 хв. опубліковано коментар за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_9 »:

«Чтобы прекратить эту уже бессмысленную войну нужно:

1. Признать Крым и Азовский пояс российскими.

2. Стремление быть частью ЕС вписать в мирный договор.

3. Отказ от НАТО.

4. Создание Будапештского военного блока ( ІНФОРМАЦІЯ_10 »

- ІНФОРМАЦІЯ_11 опубліковано коментар за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_12 »: «Ну войну нужно заканчивать по финскому сценарию. Крым и азовский пояс России, новый мирный договор и вступление в ЕС и НАТО. Границы 91-го миф, поддержка этого мифа закончится очередным исчезновением Украины, как в 1919-м.», у яких відповідно до висновку експерта від 11.03.2025 містяться публічні заклики до умисних дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України.

Таким чином, ОСОБА_6 , своїми умисними діями, що виразилися у повторних публічних закликах до умисних дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 110 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, та в своїх показаннях зазначив, що він дійсно писав всі ці коментарі, вважаючи, що це сприятиме зупиненню війни, оскільки під час того, як був очевидцем бойових дій в м. Ірпінь, отримав значні психо-емоційні навантаження, та відчуває підвищену тривожність з приводу подій, які відбуваються в країні. У вчиненому розкаюється та просить суворо його не карати, обіцяє більше не вчиняти таких дій.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів справи, які характеризують його особу, підтверджують наявність речових доказів та процесуальних витрат, а також допитом обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції. Також, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 доведена повністю, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у: запереченні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 436-2 КК України; повторному виправдовуванні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовуванні тимчасової окупації частини території України, глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 436-2 КК України; публічних закликах до умисних дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.110 КК України; повторних публічних закликах до умисних дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 110 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є нетяжкими та тяжкими злочинами, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має вищу освіту, неодружений, працює фізичною особою-підприємцем, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із ч.1 ст.70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до змісту ст.70 КК України, передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. При цьому, за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Остаточне покарання ОСОБА_6 слід визначити на підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Тому, на підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімальних меж санкцій ч.1 ст.110, ч.2 ст.110, ч.1 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України, визначивши остаточне покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Додаткове покарання у виді конфіскації майна суд не застосовує, оскільки корисливого мотиву дій обвинуваченого судом не встановлено.

Разом з тим, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, на підставі ст. 75 КК України, у зв`язку з чим звільняє останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладає обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Із Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23 січня 2014 року (справа № 5-48 кс13) вбачається, що загальні засади призначення покарання (ст.65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Суд виходить із фактичної тяжкості вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу і місця їх вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінальних правопорушень, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінальних правопорушень, та індивідуальних особливостей обвинуваченого, зокрема способу життя, характеризуючих його даних, його вік, стан здоров`я.

Призначене ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2025 року застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 червня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Клопотань щодо його продовження до набрання вироком законної сили не надходило.

Враховуючи, що обвинуваченому судом призначається покарання із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, суд не вбачає необхідності застосовувати до обвинуваченого запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

При цьому, раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою підлягає скасуванню.

Згідно із протоколом затримання від 15.04.2025, ОСОБА_6 було затримано 15.04.2025 о 07.30 год.

Таким чином, підлягає зарахуванню у строк покарання ОСОБА_6 період його тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку день за день за період з 15.04.2025 по 16.05.2025 включно.

З обвинуваченого, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні за проведення експертного дослідження №207 від 11.03.2025.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

У той же час, питання щодо речового доказу комп`ютеру (системного блоку) ASUS, s/n: NSE300KKN6, має бути вирішено у відповідності до положень п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.110, ч.2 ст.110, ч.1 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.110 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна;

- за ч.2 ст.110 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна;

- за ч.1 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за ч.3 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_6 визначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту затримання з 15 квітня 2025 року по 16 травня 2025 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його негайно з-під варти в залі судового засідання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: комп`ютер (системний блок) ASUS, s/n: NSE300KKN6, - конфіскувати у власність держави.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки Samsung, модель Galaxy М20, s/n: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який поміщено до сейф пакету EXP0117540 - передати законному володільцю.

Стягнути із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 21 204 (двадцять одна тисяча двісті чотири) гривні 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1