Справа № 385/702/25
Провадження № 1-кп/385/49/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон при розгляді кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 115 КК України, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

на розгляді суду перебуває дане кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні у вчиненні умисного злочину у сфері злочинів проти життя та здоров`я особи, а саме в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 28 та частиною 1 статті 115 КК України.

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.03.2025 (справа № 385/1877/24) відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.05.2025 включно.

Ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та встановлені ухвалою слідчого судді переховування від суду, незаконний вплив на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень не зменшились та продовжують існувати, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 підтримали позицію обвинуваченого ОСОБА_4 щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.

Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Також, відповідно правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 115 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Відповідно до ухвали слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.03.2025 ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.05.2025 включно.

При вирішенні доцільності продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 178 КПК України судом враховується те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати і на даний час, зокрема, які передбачені:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, так як ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме у скоєнні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років;

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків з метою уникнення покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим;

п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи характер обвинувачення та наслідки кримінального правопорушення, що йому інкримінуються.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, ураховуючи справжні інтереси суспільства та конкретні обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, аніж тримання під вартою.

Крім того, ураховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, тому відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд також не вбачає підстав до визначення застави у даному кримінальному провадженні.

Ураховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованих ризиків, які на даний момент не зменшилися та продовжують існувати, ураховуючи дані про особу обвинуваченого, а також вищенаведені обставини, які у відповідності до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та слід продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

На думку суду зміна запобіжного на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашнього арешту, за наявних ризиків не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.

Керуючись ст. 183, 331, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 днів, до 20 липня 2025 року, включно.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що утримується під вартою в той самий строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_7