Справа №654/1455/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

Захисника: ОСОБА_4 ,

Засудженого: ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона заяву (клопотання) ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення його від покарання, призначеного вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.12.2020 року у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, -

в с т а н о в и в:

22.04.2020 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення його від покарання, призначеного вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.12.2020 року у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

На обґрунтування клопотання зазначено, що вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.12.2020 року по справі № 654/1455/19 він був засуджений за ст. 191 ч.2 КК України до обмеження волі на строк 2 роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій у сфері будівництва на підприємствах усіх форм власності на строк два роки. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 06.04.2021 року даний вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.12.2020 року був залишений без змін. Постановою Верховного суду від 25.08.2021 року вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.12.2020 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду Херсонської області від 06.04.2021 року було залишено без змін.

Захисник заявника - адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання, з підстав вказаних в ньому, просив його задовольнити.

ОСОБА_5 підтримав в судовому засіданні заяву та просив її задовольнити, звільнити його від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Прокурор не заперечував щодо задоволення вказаної заяви, вказуючи, що з урахуванням вимог ст. 80 КК України відсутні підстави вважати, що засуджений ОСОБА_5 ухилявся від виконання вироку суду, а строк його виконання закінчився.

Судом встановлено наступне:

Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.12.2020 року по справі № 654/1455/19 ОСОБА_5 був засуджений за ст. 191 ч.2 КК України до обмеження волі на строк 2 роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій у сфері будівництва на підприємствах усіх форм власності на строк два роки.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 06.04.2021 року даний вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.12.2020 року був залишений без змін.

Постановою Верховного суду від 25.08.2021 року вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.12.2020 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду Херсонської області від 06.04.2021 року було залишено без змін.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 20.09.2021 року заява засудженого ОСОБА_5 про відстрочку виконання вироку суду була задоволена, виконання вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.12.2020 року, яким засудженого ОСОБА_5 за ст. 191 ч.2 КК України відстрочено на шість місяців, тобто до 20.03.2022 року.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 09.11.2021 року скарга прокурора була задоволена, ухвала Голопристанського районного суду Херсонської області від 20.09.2021 року стосовно ОСОБА_5 скасована, та постановлена нова ухвала, якою у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 про відстрочку виконання вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.12.2020 року стосовно ОСОБА_5 - відмовлено.

02.12.2021 року захисником ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 була подана заява до Голопристанського районного суду Херсонської області про перегляд вироку від 07.12.2020 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.12.2021 року було поновлено строк для подання заяви про перегляд вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.12.2020 року, яким засуджено ОСОБА_5 за ч.2 ст. 191 КК України в справі № 654/1455/19 за нововиявленими обставинами, призначено судовий розгляд на 25.01.2022 року о 13.00 год. Цією ухвалою суду також було зупинено виконання вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.12.2020 року щодо ОСОБА_5 до моменту закінчення його перегляду за нововиявленими обставинами.

З 24.02.2022 збройні формування російської федерації, порушуючи встановлений Конституцією України порядок, здійснили збройну агресію, після чого, цього ж дня окупували територію Голопристанського району Херсонської області, яка постійно перебувала під контролем збройних формувань. У подальшому, збройними формуваннями держави-агресора захоплено адміністративні будівлі.

З початку повномасштабної агресії, з ранку 24.02.2022, матеріали кримінального провадження, та заяви ОСОБА_5 про перегеляд вироку за його обвинуваченням за нововиявленими обставинами не були евакуйовані на підконтрольну територію України, та залишилися в приміщенні Голопристанського районного суду Херсонської області.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 30.05.2023 за №566/0/15-23 змінено територіальну підсудність судових справ Голопристанського районного суду Херсонської області на Херсонський міський суд Херсонської області .

З відповіді Департаменту Інформації Міністерства Внутрішніх Справ України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року до кримінальної відповідальності після зазначеного вироку суду не притягався, в розшуку не перебував.

Оцінюючи вищезазначені матеріали, суд враховує наступне.

Згідно з ч.2 ст. 30 КВК України виконання покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, призначеного як додаткове покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк, під час відбування основного покарання покладається на адміністрацію арештного дому, кримінально-виконавчої установи, командування дисциплінарного батальйону, військової частини чи начальника гарнізону.

Статтєю 57 КВК України передбачено, що Особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку. Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання. З урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

ВІдповідно до п.2 ч.1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі. При цьому строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду. (ч.2 ст. 80 КК України). Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину. (ч.3,4 ст. 80 КК України).

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 24.12.2015 (справа №5-324кс15) правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. За таких обставин застосування ст. 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Однак ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі ст. ст. 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

З огляду на це подання заяв ОСОБА_5 про відстрочку вироку суду, та його перегляд за нововиявленими обставинами є реалізацією його прав на подання відповідних заяв, та не може саме по собі свідчить про ухилення його від відбування цього покарання. Неможливість розгляду заяви ОСОБА_5 про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами Голопристанським районним судом Херсонської області викликано об`єктивними причинами у зв`язку з окупацією вказаної території російською федерацією і не з вини засуженного.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 , не дивлячись на фактичне закінчення строку виконання вироку суду та відсутність судового рішення про направлення для відбування покарання, призначеного вироком суду, перебуває у правовій невизначеності щодо безстрокового перебування його під контролем зі сторони органів держаної влади, що суттєво обмежує його права.

Існування в Кримінальному кодексі України цього виду звільнення від відбування покарання обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу, а також тим, що невчинення засудженим у цей період нового злочину, як правило, свідчить про втрату ним суспільної небезпечності.

Враховуючи той факт, що станом на 14.07.2025 року закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.12.2020 року, факт ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання не встановлений вироком суду, засуджений ОСОБА_5 нового злочину не вчинив, а тому суд вважає, що клопотання засудженого підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для його звільнення від відбування покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. ст. 36-40 КВК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій у сфері будівництва на підприємствах усіх форм власності на строк два роки, у зв?язку із закінченням строків давності виконання вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.12.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1