У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/2958/24

№ 1-кп/183/1123/25

24 червня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за №0001523 від 30.08.2019 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованою та проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Відповідно до наказу (розпорядження) № 4810-к від 16 липня 2018 року Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта», ОСОБА_3 призначено на посаду начальника відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта» в с. Знаменівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області.

Крім того, 16 липня 2018 року ОСОБА_3 підписала договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність з директором філії Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» ОСОБА_5 , у котрому зазначено, що остання приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження довірених їй підприємством матеріальних цінностей, у зв`язку з чим зобов`язана: дбайливо ставитися до переданих їй на збереження чи інших цілей матеріальним цінностям підприємства, приймати заходи щодо запобігання шкоди; своєчасно повідомляти адміністрацію підприємства щодо всіх обставин, що загрожують забезпеченню збереження довірених їй матеріальних цінностей; приймати участь у інвентаризації довірених їй матеріальних цінностей.

До того ж, 16 серпня 2018 року, ОСОБА_3 підписано додаток до договору про повну матеріальну відповідальність особи, а саме: підписку, у котрій зазначено, що вона дає вказану підписку про те, що вона ознайомлена з правилами роботи та зобов`язується в повному обсязі виконувати всі встановлені правила щодо прийому, збереження та видачі товарно-матеріальних цінностей та грошових засобів, а також порядок та термін подання звітності.

Крім того, відповідно до положення про відділення поштового зв`язку Знаменівка Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта», затвердженого директором вказаної установи ОСОБА_5 від 01 лютого 2019 року, з котрим ОСОБА_3 була ознайомлена 01 лютого 2019 року, остання, перебуваючи на посаді начальника відділення поштового зв`язку була зобов`язана, відповідно до розділу 4 п. 4.4.3- здійснювати керівництво діяльності відділення поштового зв`язку, своєчасно та якісно надавати послуги, достовірно та своєчасно складати звітність; п. 4.4.4. - організовувати збереження готівкових коштів, основних засобів інвентарю, котрі закріплені за відділенням поштового зв?язку; п. 4.4.5. - задовольняти потреби користувачів у послугах, що надаються АТ «Укрпошта»; п. 4.4.17- своєчасно та достовірно вносити в автоматизовані системи даних про надані послуги користувачам відділення поштового зв?язку На підставі вищевикладеного, відповідно до ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_3 є службовою особою.

У період з 01 червня 2019 року по 30 червня 2019 року, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді начальника відділення поштового зв?язку Знаменівка Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта», за адресою: вул. Центральна, 182, с. Знаменівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області, у ОСОБА_3 , маючи вільний доступ до грошових коштів, що перебували касі відділення поштового

зв`язку, виник прямий умисел на привласнення чужого майна, а саме: грошових

коштів, що перебувають на балансі АТ «Укрпошта», шляхом зловживання своїм службовим становищем. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи всупереч договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність 16 липня 2018 року, своїм посадовим обов?язкам, відповідно до положення про відділення поштового зв?язку, затвердженого 01 лютого 2019 року, взяла з каси відділення поштового зв?язку грошові кошти, що відносились до комунальних платежів та посилок, котрі надсилались з передплатою, пенсій, чим привласнила їх та в подальшому розпорядилась ними на власний розсуд. Тим самим привласнила грошові кошти, котрі були ввірені їй та перебували на балансі АТ «Укрпошта». Своїми діями ОСОБА_3 спричинила АТ «Укрпошта» матеріальну шкоду у розмірі 68 363 гривні 47 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, а саме у привласненні чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_3 на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд роз`яснив обвинуваченій ОСОБА_3 , що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності за статтею 49 КК України є нереабілітуючою підставою та не звільняє її від цивільно-правової відповідальності.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала клопотання прокурора про закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого надав заяву про розгляд справи без його участі, в заяві зазначив, що не заперечує щодо прийняття рішення згідно ст. 49 КК України.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно з санкцією ч. 2 ст. 191 КК України за вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Таким чином, у відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, вчиненого за період з 01.06.2019 по 30.06.2019, та з моменту вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 минуло понад п`ять років.

У постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі № 287/359/14-к, суд прийшов до висновку, що у нормах КПК не вбачається, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України необхідно враховувати позицію обвинуваченого щодо визнання чи невизнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні. В мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 566/554/16-к вказується про те, що у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закривається кримінальне провадження та звільняється особа від кримінальної відповідальності. Визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.

Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду кримінального провадження.

Судом роз`яснено обвинуваченій правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та її право заперечувати проти закриття справи з цих підстав, при цьому, остання не заперечувала проти звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно неї у зв`язку із закінчення строків давності.

З огляду на заявлене клопотання прокурора та беззаперечної згоди на звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, суд приходить до переконання, що перешкод для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження немає.

Крім цього, з роз`яснень, які містяться в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», вбачається, що в разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Відтак суд вважає за необхідне у відповідності до вимог положень чинного КПК України, зокрема ст. 129 КПК України роз`яснити потерпілому право на звернення з цивільним позовом про відшкодування завданих збитків кримінальним правопорушенням в порядку цивільного судочинства. Отже, цивільний позов АТ «Укрпошта» про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши право подачі позову в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до положень ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі статтею 124 КПК України. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Отже, чинний кримінальний процесуальний закон чітко встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого лише у двох випадках: ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку; залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту).

Крім того, об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 12.09.2022 року (справа № 203/241/17) сформулювала висновок згідно з яким в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрите на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо неї підлягає закриттю, при цьому ініціатором проведення експертизи був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів статей 122, 124 КПК України витрати на проведення експертизи підлягають віднесенню на рахунок держави.

Керуючись ст. 49 КК України, статтями 284, 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора відносно обвинуваченої ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження щодо неї за ч. 2 ст. 191 КК України у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001523 від 30.08.2019 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України закрити на підставі ст. 49 КК України.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов АТ «Укрпошта» про відшкодування майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду, роз`яснивши право подачі позову в порядку цивільного судочинства.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1