У Х В А Л А

Справа № 348/1412/25

Номер провадження 1-кп/348/262/25

09 червня 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюу кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 березня 2025 року за № 0000063 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимий вироками:

- 25.07.2001 Надвірнянського районного суду за ч. 3 ст. 80, ч. 2 ст. 140 КК України звільнений від відбуття покарання із іспитовим строком 2 роки;

- 05.05.2006 Надвірнянського районного суду за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді 3 роки позбавлення волі, в силу ст. 71 КК України приєднано до вироку Надвірнянського районного суду загальним строком позбавлення волі 3 роки 1 місяць;

- 13.11.2009 Подільського районного суду м. Київ за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 3 місяці;

- 09.01.2013 Голосіївського районного суду за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді виправних робіт 1 рік 10 місяців;

- 04.08.2014 Надвірнянського районного суду за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяці;

- 27.01.2017 Надвірнянського районного суду за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки;

- 20.01.2020 Богородчанського районного суду за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 Кримінального Кодексу України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

встановив:

Прокурор звернулася до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартоюна строк шістдесят днів із визначенням розміру застави за вищезазначеним кримінальним провадженням.

В обгрунтування клопотання наведено таке: ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив та у період не знятої і не погашеної у встановленому законом порядку судимості, повторно вчинив новий умисний корисливий злочини в період воєнного станувведеного 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102 - IX, який продовжено Указом Президента України № 26 від 6 лютого 2025 на 90 діб, принаступних обставинах.

Так, 28 лютого 2025 року близько 11 години хвилин ОСОБА_4 , зайшов до приміщення книгосховища Надвірнянської міської юнацької бібліотеки, що в м. Надвірна по вулиці Грушевського, 4, де побачив на полиці дерев`яної вішалки жіночу сумку, в якій знаходився мобільний телефон марки "Iphone 13", після чого в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи особисті корисливі мотиви, таємно викрав із полиці дерев`яної вішалки жіночу сумку вартістю 377 грн, в якій знаходився мобільний телефон марки "Iphone 13" вартістю 12 850 грн, що належить ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 13 227 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 22 березня 2025 року близько 10 год перебуваючи у магазині Супер Економ в м. Надвірна по вул Михайла Грушевського, 6, побачив на картонних коробках мобільний телефон марки «Xiaomi» серії «Redmi Note 10 PRO» із чохлом-накладкою, який належить ОСОБА_9 , після чого в нього виник умисел на таємне викрадення вказаного телефону.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи особисті корисливі мотиви, таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi» серії «Redmi Note 10 PRO» із чохлом-накладкою, вартістю 5 015 грн.

В подальшому ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 5 015 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, 12 квітня 2025 року близько 14 години ОСОБА_4 , зайшов до приміщення магазину «Комфорт», що в м. Надвірна по вулиці Чорновола, 4, де побачив на столі мобільний телефон марки "Samsung" моделі "Galaxy S21" в чохлі рожевого кольору, який належить ОСОБА_8 , після чого в нього виник умисел на його таємне викрадення.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи особисті корисливі мотиви, таємно викрав мобільний телефон марки "Samsung" моделі "Galaxy S21" вартістю 10 266 грн, чохол рожевого кольору вартістю 289 грн та сім-карту мобільного оператора Vodafone вартістю 100 грн.

В подальшому ОСОБА_4 , покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 10 655 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 22.03.2025 близько 10 год у невстановленому досудовим розслідуванням місці у чохлі-накладці викраденого мобільного телефону виявив банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , яка відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. ст. 1 і 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» та ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» , а також примітки до ст. 358 КК України, є офіційним документом та незаконно її викравз корисливих мотивів.

В подальшому ОСОБА_4 22.03.2025 в період часу з 10:14 по 10:39 год. використав вказану банківську картку у продуктових магазинах Сузіря,

ДВА В ОДНОМУ та 7я, які розташовані по вул. Небесної Сотні у

м. Надвірна шляхом здійснення розрахунків за допомогою функції безконтактної технології оплати «PayPass» на загальну суму 925,72 грн.

Відповідно до формулювання обвинувачення ОСОБА_4 обвинуваується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України. З позиції сторони обвинувачення обгрунтованість підозри підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Підставою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій є ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може спробувати переховуватися від суду, оскількивін обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який, відповідно до КК України передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, не визнає своєї причетності до вчинення злочинів, немає міцних соціальних зав`язків, усвідомлює неминучість покарання за них, що може спонукати його переховуватися від суду; ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки він є місцевим жителем, свідки та потерпілі проживають в одному та сусідніх населених пунктах з обвинуваченим, обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, усвідомлює неминучість покарання за нього, що може спонукати його незаконно впливати на потерпілих та свідків; ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, тому усвідомлює неминучість покарання за вказані злочини, що може спонукати його перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також прорурор зазначила, що застосувати інший, більш м`який вид запобіжного заходу неможливо, оскільки ОСОБА_4 не має постійного джерела прибутку, не має міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, усвідомлює неминучість покарання за нього, що не виключатиме ризику переховуватись від суду, можливості незаконно впливати на потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, оскільки йому відомо про місце їх проживання, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів. Просила визначити максимальний розмір застави, оскільки обвинувачений повторно вчинив тяжкий злочин з корисливих мотивів.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала та просила таке задовольнити. Вказала, що обгрунтованість підозри підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, визначеними в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Обвинувачений у судовому засіданні просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або зменшити розмір застави. Заперечує обґрунтованість підозри. Зазначив, що він розлучений, має двох неповнолітніх дітей. На теперішній час проживає із співмешканкою, яка перебуває в стані вагітності.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив та просив обрати обвинуваченій запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вважає, що до обвинуваченого можна застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки заявлені ризики не підтверджені.

Потірпілі в судовому засіданні підтримали думку прокурора щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи на яких ґрунтуються вимоги прокурора, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10.06.2025. Таким чином, на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою строк дії запобіжного заходу не збіг.

Обґрунтованість підозри підтверджується сукупністю матеріалів, вказаних в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, зокрема протоколами допитів потерпілих і свідків, протоколами огляду предметів та відеозаписів, тощо.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема встановлені:

- пунктом 1 ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки обвинувачений не має постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків, місця роботи та усвідомлює неминучість призначення судом покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, може переховуватись від суду з метою уникнення можливого покарання. Вказана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», згідно з яким суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування;

- пунктом 5 ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення крисних злочинів проти власності, що підтверджується відомостями про судимість підозрюваного. Зараз обвинувачується у повторному вчиненні нових умисних корисливих злочинів (3 епізоди) у період не знятої і не погашеної у встановленому законом порядку судимості. Наведені відомості з біографії ОСОБА_4 свідчать про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень проти власності і вказує на ризик повторення протиправної поведінки. Також враховується його матеріальних стан, у підозрюваного відсутнє постійне місце роботи і він не має постійного джерела доходів, що підтверджує можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд також зазначає, що вказані ризики з моменту обрання обвинуваченій запобіжного заходу не зменшилися та не перестали існувати.

Додатково слід зазначити, щона даному етапі суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Доводи обвинуваченого і його захисника про те, що ОСОБА_4 не має наміру переховуватися від слідчого і суду, вчинити інше кримінальне правовопоруешння, не спростовують висновків суду з приводу об`єктивного існування таких ризиків. Стороною захисту не недані документи на підтвердження міцних соціальних зв`язків. Разом з тим, наявний сімейний стан не може гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Прокурором не доведено належними і допустимими доказами наявність ризиків: незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні клопотання, суд, окрім норм КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме: рішення у справі "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000, відповідно до якого, тримання під вартою вважається виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні є тяжкість злочину, який інкримінуються обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, а також те, що кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу обвинуваченого підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З врахуванням наведеного суд зазначає, що наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ст. 177 КПК України, повністю виправдовує подальше застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У рішенні "Марченко проти України" Європейський суд з прав людини наголошує, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, і приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суд вважає за необхідне визначити заставу ОСОБА_4 у меншому розмірі ніж пропонує прокурор - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 гривень, яка на переконання суду є достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків у разі її внесення, а також у разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення, а у задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 177, 199 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюпо кримінальному провадженню № 0000063від 01.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченіх ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК Українищодо ОСОБА_4 задовільнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 07серпня 2025 року включно.

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120гривень.

ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу,реквізити для внесення застави - отримувач ТУ ДСА України в Івано-Франківській області,, № UA0002265, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. Призначення платежу: застава за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальне провадження №1-кп/348/262/25, ЄУН № 348/1412/25.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення у разі внесення застави, після перевірки документа, що підтверджує внесення застави негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 -під варти.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченогоХімяка ОСОБА_10 , передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді,суду;

- не відлучатися з м. НадвірнаІвано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування із потерпілимиі свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк два місяці з моменту звільнення з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому чи іншому заставодавцю наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 09.06.2025.

Повний текст ухвали оголошений 09.06.2025.

Суддя ОСОБА_1