Справа № 361/9523/25
Провадження № 1-кс/361/1688/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання у кримінальному провадженні № 0001514 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Бровари Київської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , такому, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2025 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001514 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане клопотання обґрунтовано тим, що існують ризики, передбачені статтею п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор вказує на достатність даних для обґрунтованої підозри причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними матеріалами у межах кримінального провадження, а саме протоколами проведення слідчих дій. Прокурор зауважує про наявність ризиків, визначених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. У клопотанні зазначено, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не зможе в повній мірі запобігти вказаним вище ризикам та забезпечити його належну процесуальну поведінку. З перелічених підстав прокурор у судовому засіданні просив задовольнити вказане вище клопотання.

Захисник заперечив проти заявленого клопотання прокурора, оскільки вважає його безпідставним. Захисник зауважив, що ризик переховування підозрюваного від слідства та суду прокурор обґрунтовує наявністю іншого кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , за яке він наразі не притягається до кримінальної відповідальності, тобто йому не повідомлено про підозру у вчиненні такого злочину. Ризик впливу на свідків, прокурором недостатньо конкретизований. Сестра підозрюваного, яка є свідком у цьому провадженні фактично проживає у іншому населеному пункті ніж місто Бровари, відтак, необов`язково тримати підозрюваного під вартою для того щоб нівелювати його можливість впливати на цього свідка. Ризик вчинення нових кримінальних правопорушень є надуманим, оскільки його підзахисний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а тому немає обгрунтованих підстав вважати, що він буде продовжувати злочинну діяльність. Зазначив, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, є учасником бойових дій, раніше не судимий. Захисник просить врахувати перелічені вище обставини та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а не тримання під вартою. Зауважив, що буде проживати з дружиною та двома дітьми.

Законний представник підозрюваного підтримав позицію захисника просив щоб його син був вдома, а не у слідчому ізоляторі.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового засідання, щодо заявленого клопотання, дослідивши долучені сторонами докази констатує таке.

Згідно з ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі ті, які перелічені в цій статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з частинами 1 та 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до с. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Дотримуючись приписів ст. 194 КПК України слідчий суддя по аналізує зазначені вище обставини. Зокрема, щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 в інкримінованому правопорушенні суд зазначає таке.

Судом встановлено, що слідчим відділом Броварського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001514 від 02 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, обіймаючи посаду стрілець-снайпер 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 та обізнаним з указаними вимогами законодавства щодо обліку, зберігання зброї, боєприпасів, вибухових речовин і пристроїв та відповідальності за незаконне поводження зі зброєю, бойовими приписами та вибуховими речовинами, вибуховими пристроями, діючи умисно, без мети збуту, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 30 липня 2025 року придбав автомат системи «Калашникова» № НОМЕР_2 , калібру 5,45х39 мм, який належить до нарізної вогнепальної зброї, 30 (тридцять) патронів калібру 5,45х39 мм, що є боєприпасами.

Після цього, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час але не пізніше 30 липня 2025 року діючи умисно, розуміючи та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, всупереч передбаченому законом порядку та без передбаченого законом дозволу, тобто у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, зберігаючи при собі, незаконно перемістив вище зазначені предмети до місця свого проживання, а саме до квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , чим фактично придбав вказані предмети та розпочав їх незаконне зберігання.

Водночас, 03 вересня 2025 року, в період часу з 13 год. 38 хв. по 14 год. 27 хв. у ході проведення санкціонованого обшуку відповідно до ухвали слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області за місцем мешканням ОСОБА_4 за вказаною вище адресою виявлені та вилучені зазначені предмети, які останній незаконно придбав, зберігав та не вжив жодних заходів щодо інформування правоохоронних органів про наявні у нього вогнепальну зброю, бойові припаси та не вчинив жодних дій щодо добровільної здачі вищевказаних предметів органам влади.

03 вересня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

04 вересня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 268 КК України.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів, у тому числі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Отже, суд повинен оцінити чи існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що станом на дату розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Такий висновок слідчого судді підтверджується матеріалами кримінального провадження, долученими слідчим до клопотання, а саме:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30 липня 2025 року від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що має двоюрідного брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , але точної квартири не пам`ятає. Так, остання повідомила, що протягом останніх кількох років в неї з ОСОБА_4 напружені стосунки та з початку повномаштабного вторгнення останній перебував в ТРО міста Бровари, після чого був в лавах ЗСУ. Так 27.07.2025 їй стало відомо від її сусідів із АДРЕСА_4 , де вона має житловий будинок, що близько о 22 год. 00 хв. до її будинку приїхав автомобіль, а саме зелений бус, з якого вийшов ОСОБА_4 , після чого він переліз через хвіртку та того ж дня, близько о 22 год. 30 хв. ОСОБА_6 приїхала до вказаного будинку та зайшла до однієї з кімнат та побачила отвори в стіні, а також виявила на підлозі 5 (п`ять) предметів, що схожі на гільзи;

протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який повідомив, що на протягом тривалого часу через знайомих постійно зустрічається з чоловіком на ім`я ОСОБА_8 , 1993 року народження, зустрічається з ним по різному то в селищі Велика Димерка в будинку № 33 по вулиці Пушкіна де він періодично проживає разом із матір`ю та рідним братом в той період часу коли виникають непорозуміння з дружиною то в квартирі АДРЕСА_5 , де він проживає з дружиною та при цьому в нього є ще одна квартира в будинку АДРЕСА_3 , а саме квартира АДРЕСА_6 , зі слів ОСОБА_8 він там зареєстроварий. Так одного разу десь на початку липня 2025 року ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння вказував, що має автомат «Калашникова» та гранати, але де саме він їх взяв, останній не повідомив;

протоколом обшуку від 03.09.2025 за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 в ході якого виявлено та вилучено автомат системи «Калашникова» № НОМЕР_2 , калібру 5,45х39 мм, який належить до нарізної вогнепальної зброї, 30 (тридцять) патронів калібру 5,45х39 мм, що є боєприпасами.

Отже, перелічені докази є вагомими та об`єктивно пов`язують підозрюваного з інкримінованим злочином, тому слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри.

Стосовно наявності ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вказує таке.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України. Санкція цієї норми КК України встановлює покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, тобто цей злочин є тяжким згідно з ч. 5 ст. 12 КК України. Відтак, суд вважає тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому правопорушень одним із вагомих факторів, який свідчить про потенційний ризик його переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Однак ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Слідчий суддя вважає, що у підозрюваного наявні стійкі соціальні зв`язки, які могли б зменшити ризик його переховування від слідства, зокрема, місця постійного проживання, дружини та дитини. Проте, наведені фактори не можуть повністю нівелювати зазначений ризик. З огляду на такі обставини та тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, суд оцінює ризик переховування від слідства, як цілком вірогідний. Отже, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності ризику передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні суд зауважує таке.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілу свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є потерпілими та свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст.23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на основі показань, які суд безпосередньо досліджував під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). Підозрюваний обізнаний з даними осіб, які є свідками у цьому кримінальному провадженні, оскільки одним із свідків є його двоюрідна сестра. Відтак, існує ризик, що підозрюваний зможе безперешкодно психологічно або фізично впливати на цих осіб з метою щоб ці особи змінили показання надані на стадії досудового розслідування або відмовились їх надавати суду. Отже, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризика, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Стосовно існування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення суд вказує, що його наявність не доведена прокурором, тому що підозрюваний раніше не судимий і у суду немає підстав вважати, що він без обрання запобіжного заходу буде вчиняти інші кримінальні правопорушення..

Стосовно можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою слідчий суддя наголошує таке.

Особисте зобов`язання, на думку слідчого судді, не може бути застосовано до підозрюваного для запобігання наведеним вище ризикам з огляду на тяжкість інкримінованого йому правопорушення.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного, оскільки не має заяв від потенційних поручителів.

Щодо запобіжного заходу у вигляді застави, то на переконання слідчого судді такий захід буде недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам, не як основний, не як альтернативний до тримання особи під вартою, враховуючи тяжкість покарання за інкримінований злочин та ймовірність його реального відбування, а також відсутність джерела доходу, оскільки підозрюваний не працює і не зможе його виконати.

Стосовно застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання, то на переконання суду, прокурор не довів, що такий захід застосований до підозрюваного не зможе запобігти ризикам наведеним прокурором та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 у межах цього кримінального провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Разом з тим, слідчий суддя погоджується з прокурором, що зважаючи на вказані вище ризики передбачені ст. 177 КПК України наявні підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу для запобігання таким ризикам.

Водночас суд також погоджується з доводами захисника що відносно ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а не тримання під вартою оскільки підозрюваний є раніше не судимим, має постійне місце проживання, є учасником бойових дій, має дружину та дитину. Крім того, в судовому засіданні було з`ясовано, що підозра ОСОБА_4 у вчинені інших кримінальних правопорушень, про які зазначала прокурор, наразі не пред`явлена.

З огляду на такі обставини ОСОБА_4 доцільно обрати менш суворий запобіжний захід, а саме: домашній арешт.

З наведеного, враховуючи обґрунтовану підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, який, відповідно до положення ст. 12 КК України, віднесено до категорії, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, без застосування електронних засобів контролю строком на два місяці, до 04 листопада 2025 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відтак, слідчий суддя покладає на ОСОБА_4 такі обов`язки: цілодобово заборонити залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; зобов`язати прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; заборонити спілкуватися зі свідками обвинувачення у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Підсумовуючи наведене вище, клопотання прокурора про обрання підозрюваному запобіжного заходу слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 176- 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 369, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя ,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання без застосування електронних засобів контролю, до 04 листопада 2025 року, включно.

Негайно звільнити підозрюваного ОСОБА_4 з під варти в залі суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1)цілодобово заборонити залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

2) зобов`язати прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) заборонити спілкуватися зі свідками обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному його обов`язки та наслідки їх невиконання. Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

У разі не виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляційні скарги до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено о 17 год. 15 хв. 09 вересня 2025 року в залі Броварського міськрайонного суду Київської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1