Номер провадження: 11-кп/813/656/25
Справа № 504/1618/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,

представника потерпілої ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_8 про відвід його захисника адвоката ОСОБА_10 від розгляду апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_11 та прокурора Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 04.10.2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001211 від 15.12.2020 року, відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Братське Миколаївської області, громадянина України, неповної середньої освіти, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.4; 115 ч.2 п.п.6,12; 289 ч.3, 194 ч.2 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Южне Одеської області, громадянина України, неповної середньої освіти, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого. зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.4; 115 ч.2 п.п.6,12; 289 ч.3, 194 ч.2 КК України, -

установив

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 04.10.2023 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.187 ч.4; 115 ч.2 п.п.6,12; 289 ч.3, 194 ч.2 КК України, та йому призначено покарання:

-за ст.187 ч.4 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ст.115 ч.2 п.п.6,12 КК України у вигляді 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ст.289 ч.3 КК України у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ст.194 ч.2 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України ОСОБА_9 призначено остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді чотирнадцяти років позбавлення волі з конфіскацію майна.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.187 ч.4; 115 ч.2 п.п.6,12; 289 ч.3, 194 ч.2 КК України, та йому призначено покарання із застосуванням ст.ст.102, 103 КК України:

- за ст.187 ч.4 КК України у вигляді 9 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ст.115 ч.2 п.п.6,12 КК України у вигляді 14 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ст.289 ч.3 КК України у вигляді 9 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ст.194 ч.2 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.ст.70 ч.1, 103 КК України призначено ОСОБА_8 остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді чотирнадцяти років позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід застосований щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_8 - тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання ОСОБА_9 визначено обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 16.12.2020 року (відповідно протоколу затримання особи від 16.12.2020р.)

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 16.12.2020 року (відповідно протоколу затримання особи від 16.12.2020р.)

Стягнуто з ОСОБА_9 , законного представника ОСОБА_13 в рівних частках на користь держави процесуальні витрати у загальній сумі 90869,63 гривень, пов`язаних із проведенням експертиз під час досудового розслідування, тобто 45434,82 грв. з кожного.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 про відшкодування на її користь завданої матеріальної шкоди у розмірі 279150,20 грв., моральної шкоди у сумі 1500000 гривень та витрати на правову допомогу задоволений частково, а саме в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди задовольнити у повному обсязі; в частині відшкодування моральної шкоди у сумі 500 тис. гривень, за підстав викладених в мотивувальній частині вироку.

Цивільний позов потерпілої заявлений про відшкодування витрат на правову допомогу залишений без розгляду за підстав викладених в мотивувальній частині вироку.

Стягнуто з ОСОБА_9 , законного представника ОСОБА_13 в рівних частках з кожного на користь потерпілої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріального збитку у розмірі 279150,20 гривень, моральної шкоди у сумі 500 тис. гривень.

Також вказаним вироком вирішено питання із речовими доказами.

Не погодившись із вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 , захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_11 та прокурор Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі з доповненнями просив вирок скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що судовий розгляд проходив упереджено, матеріали справи не містять доказів його винуватості.

Під час судового розгляду не були допитані свідки та експерти, показання яких мали істотне значення для розгляду кримінального провадження.

Обвинувачений посилається на те, що судом першої інстанції було порушено його право на захист і при вирішенні питання про можливість розгляду справи в порядку ст.349 КПК України не встановив, чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст встановлених судом обставин і чи немає сумнівів щодо добровільності їх позиції.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_11 у своїй апеляційній скарзі просив вирок скасувати та ухвалити новий, яким виправдати обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст.194 КК України та визнати його винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.п. 6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.4 ст.187 КК України у виді 9 років позбавлення волі;

-за п.п. 6, 12 ч.2 ст.115 КК України у виді10 років позбавлення волі;

-за ч.3 ст.289 КК України у виді 8 років позбавлення волі

та шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що призначене судом першої інстанції покарання не відповідає особі обвинуваченого та обставинам, які пом`якшують покарання.

Як свідчить зміст вироку суду, стороною захисту в судових дебатах зверталась увага колегії суддів на відсутність в діях обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ст. 194 ч.2 КК України, оскільки, на момент знищення, автомобіль потерпілої ОСОБА_16 "Renault Megane" реєстраційний номер НОМЕР_1 , був вже викрадений та вийшов з володіння потерпілої, в наслідок його незаконного заволодіння, а несприятливі наслідки для потерпілої, у вигляді його наступного знищення шляхом підпалу, повністю передбачені складом вчиненого обвинуваченими злочину, передбаченого ст. 289 ч. З КК України.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_17 , врахував часткове добровільне відшкодування збитків ОСОБА_18 , але не врахував іншу обставину, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття, відповідно до обвинувального акту, та думки прокурора та захисника в судових дебатах.

Так, завдяки щирому каяттю, допомоги в розкритті злочину, правдивих показів та добровільної участі у слідчому експерименті підозрюваного ОСОБА_15 на досудовому слідстві, органом досудового розслідування були знайдені знаряддя вбивства - ножі, які були приховані обвинуваченими.

Крім того, в ході розгляду справи до матеріалів кримінального провадження були долучені медичні документи, які підтверджують онкологічну хворобу матері обвинуваченого ОСОБА_15 - ОСОБА_19 на злоякісну пухлину молочної залози, та документи, які підтверджують участь батька обвинуваченого ОСОБА_15 - ОСОБА_20 штаб-сержанта військової частини НОМЕР_2 у бойових діях.

Зазначені обставини безпідставно не враховані судом, як пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_15 .

Прокурор Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі зі змінами та доповненнями просив вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 04.10.2023, яким засуджено ОСОБА_9 та ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання, вирішення цивільного позову та стягнення процесуальних витрат та ухвалити в цій частині новий вирок, яким:

ОСОБА_9 призначити покарання:

-за ст. 187 ч. 4 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

за ст. 115 ч. 2 п. п. 6, 12 КК України у вигляді 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

за ст. 289 ч. З КК України у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

за ст. 194 ч. 2 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України призначити ОСОБА_9 остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 14 років позбавлення волі з конфіскацію всього майна.

ОСОБА_8 призначити покарання із застосуванням ст. ст. 102, 103 КК України:

за ст.187 ч. 4 КК України у вигляді 9 років позбавлення волі без конфіскації майна;

за ст. 115 ч. 2 п. п. 6, 12 КК України у вигляді 14 років позбавлення волі без конфіскації майна;

за ст. 289 ч. 3 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна;

за ст. 194 ч. 2 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70, ст. 103 КК України призначити ОСОБА_8 остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 14 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Стягнути з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 в рівних частках на користь держави процесуальні витрати у загальній сумі 90869,63 гривень, пов`язаних із проведенням експертиз під час досудового розслідування, тобто по 45434,82 гривень з кожного.

Стягнути з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 в рівних частках з кожного на користь потерпілої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матеріального збитку у розмірі 279150,20 гривень, моральної шкоди у сумі 500 тис. гривень.

В іншій частині вирок залишити без змін.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 заявив відвід захиснику ОСОБА_10 , посилаючись на те, що останній не може надати йому належну правову допомогу, з огляду на те, що він не дійшов однієї правової позиції щодо захисту.

Захисник ОСОБА_10 вважав відвід необґрунтованим, водночас не заперечував щодо заявленого відводу.

Прокурор ОСОБА_21 заперечував проти заявленого відводу обвинуваченого.

Інші учасники судового розгляду не заперечували проти задоволення заяви обвинуваченого та просили її задовольнити.

Обговоривши доводи заяви обвинуваченого про відвід захиснику; заслухавши думки учасників судового розгляду; перевіривши матеріали кримінального провадження; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до ст. 20 КПК, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника. У випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, підозрюваному, обвинуваченому правова допомога надається безоплатно за рахунок держави.

Положення ст. 78 КПК України визначають перелік відстав для відводу захисника.

Відповідно до вимог ч.1 ст.54 КПК обвинувачений має право відмовитися від захисника.

Відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.47 КПК захисник має право відмовитися від виконання своїх обов`язків у випадку незгоди з обвинуваченим щодо вибраного ним способу захисту, за винятком випадків обов`язкової участі захисника.

Відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Право на захист належить до загальновизнаних принципів міжнародного права та є необхідною умовою забезпечення права на справедливий судовий розгляд. Доступ до адвоката як невід`ємна гарантія права на захист у разі кримінального обвинувачення передбачений ст.ст. 2, 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права а також ст. ст.5, 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до підпункту «с» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Таким чином, суд має врахувати всі обставини, за яких обвинуваченому буде надана можливість належним чином реалізувати своє право на захист.

Як вбачається із матеріалів провадження, адвокат ОСОБА_10 був залучений до участі у вказаному кримінальному провадженні в якості захисника обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 20.03.2023 року.

До початку судового засідання апеляційного суду сторона захисту не була позбавлена можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, а також для узгодження правової позиції з обвинуваченим.

Доводи обвинуваченого апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки від обвинуваченого ОСОБА_22 будь-яких клопотань щодо ознайомлення з матеріалами справи та узгодження правової позиції із захисником не надходило.

Водночас апеляційний суд не в праві ігнорувати заяву обвинуваченого щодо неузгодженості правової позиції між ними, оскільки такі обставини, у разі незадоволення відводу, порушуватимуть одну із загальних засад кримінального провадження, а саме забезпечення права на захист.

З огляду на викладені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку відмову у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_8 про відвід захиснику ОСОБА_10 ..

Разом з цим, враховуючи позицію обвинуваченого щодо незгоди із захисником, апеляційний суд вважає за необхідне здійснити заміну захисника обвинуваченого за для уникнення подальших аналогічних заяв та можливості подальшого апеляційного розгляду даного кримінального провадження.

Апеляційним судом роз`яснено обвинуваченому положення ч.3 ст.83 КПК, а саме його право запросити іншого захисника, або право на залучення захисника за рахунок держави відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КПК.

Обвинувачений в судовому засіданні наполягав на призначенні йому захисника в порядку п.2 ч.1 ст.49 КПК.

Керуючись ст.ст.49, 50, 52, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив

Заяву обвинуваченого ОСОБА_8 про відвід захисника адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Замінити адвоката ОСОБА_10 від участі як захисника ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду кримінального провадження №0001211 від 15.12.2020 рокуза обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.п. 6,12 ч.2 ст.115 ;ч.3 ст.289 , ч.2 ст.194 КК України, та ОСОБА_9 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.п. 6,12 ч.2 ст.115 ;ч.3 ст.289 , ч.2 ст.194 КК України.

Доручити Південному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити, в порядку ст.49 КПК України, захисника для здійснення захисту прав та законних інтересів обвинуваченого ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду кримінального провадження №0001211 від 15.12.2020 року.

Забезпечити завчасне прибуття захисника до Одеського апеляційного суду для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та проведення конфіденційної зустрічі з обвинуваченим з урахуванням дати призначення апеляційного розгляду.

Відкласти апеляційний розгляд на 14 годину 30 хвилин 13 травня 2025 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4