Справа № 298/1447/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора - ОСОБА_5 , начальника відділення СПС відділу СВПР ДУ «Закарпатська УВП (№9) ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11-кп/4806/220/25 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 квітня 2025 року, подання в.о. начальника ДУ Закарпатська установа виконання покарань (№9) ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишено без задоволення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, в провадження Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло подання в.о. начальника ДУ Закарпатська установа виконання покарань (№9) ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ Закарпатська установа виконання покарань (№9) за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.09.2021, яким його засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та з врахуванням положень ст. 69 КК України, призначено основне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років позбавлення волі.

Вказував, що засуджений ОСОБА_7 за період відбування покарання зарекомендував себе позитивно, діючих дисциплінарних стягнень не має, заохочувався один раз «Подякою», залучений до суспільно-корисної праці, з 09.11.2021 працює в господарській обслузі ДУ Закарпатська установа виконання покарань (№9) на посаді кухаря.

Відмовляючи у задоволенні подання пробації, суд першої інстанції зазначив, що зважаючи на наявність формально-юридичних підстав для умовно-дострокового звільнення, оціночних підстав для цього є недостатньо, оскільки з Висновку щодо ступеня виправлення засудженого вбачається, що ОСОБА_7 був судимий за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16.03.2021 року за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 120 годин, має заборгованість за виконавчими документами, відтак мета призначеного ОСОБА_7 судом покарання ще не досягнута, а отже підстав для звільнення його від покарання, призначеного Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 14.09.2021 немає, тому клопотання залишив без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, а висновки суду викладені в судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що за вказаними виконавчими документами, ОСОБА_7 справно, з урахуванням нарахування йому коштів у виді заробітної плати на особовий рахунок, здійснюється щомісячне відрахування коштів за зазначеними виконавчими документами. На його думку, як прокурор так і суд першої інстанції безпідставно відмовили у застосуванні щодо ОСОБА_7 УДЗ, чим виявили свою непрофесійність. Просить суду, оскаржувану ухвалу суду скасувати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо обставин справи, думку прокурора, пояснення представника установи, який зазначив, що засуджений заслуговує на умовно-дострокове звільнення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону та дійшов неправильного висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

За змістом п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Під час апеляційного перегляду рішення суду встановлено, що ОСОБА_7 засуджений 14.09.2021 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та з врахуванням положень ст. 69 КК України, призначено основне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років позбавлення волі.

Тобто засуджений ОСОБА_7 за даним вироком суду відбуває покарання, починаючи з 29.10.2021, кінець строку відбування покарання 29.10.2026.

Таким чином, на час звернення з поданням до суду, ОСОБА_7 відповідно до положень ст. 81 КК України, має право на розгляд питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Проте суд першої інстанції, розглядаючи подання, дійшов висновку, що засуджений не довів своє виправлення.

Даний висновок суду першої інстанції є непереконливим.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, зокрема з самого Подання, що ОСОБА_7 з 29.10.2021 відбуває покарання в Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№9)». За час відбування покарання зарекомендував себе позитивно, діючих дисциплінарних стягнень не має, адміністрацією установи один раз заохочувався «Подякою», залучений до суспільно-коирисної праці, з 09.11.2021 працює в господарській обслузі ДУ «Закарпатська УВП (№9)» на посаді кухаря, до виконання покладеної ділянки роботи ставиться сумлінно. Свою вину у вчиненому визнає, шкодує щодо вчиненого. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. У колективі будує рівні взаємовідносини із засудженими різної спрямованості. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. На заходи виховного впливу реагує та робить для себе правильні висновки. Бере участь в програмах диференційованого виховного впливу.

За висновком установи ОСОБА_7 може бути звільнений умовно-достроково у зв`язку з настанням даної заохочувальної норми після відбуття 2/3 строку покарання.

Зі змісту ст. 6 КВК України вбачається, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Як вбачається з характеристики на засудженого ОСОБА_7 , яка наявна в матеріалах провадження, фактично відбутий строк покарання (на час складання подання ) становить 3 роки 4 місяці 25 днів, впродовж відбування покарання в Державній установі «Закарпатська УВП (№9)» жодних стягнень не мав, проте отримав подяку. Працевлаштований. Виконував роботи в господарській обслузі установи. Позитивно характеризується впродовж усього часу перебування в установі виконання покарання, відсутні прояви неадекватної поведінки, бере активну участь у програмах/заходах, має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчинками. В засудженого наявні позитивні плани на майбутнє. Відповідно до ст. 123 КВК України, засуджений залучений до програми диференційованого виховного впливу.

З урахуванням даних про особу засудженого, колегія суддів дійшла висновку, що на даний час ОСОБА_7 не є суспільно-небезпечною особою, за час перебування у ДУ «Закарпатська УВП (№9)» ним досягнуто значних успіхів на шляху до соціалізації та доведено можливість стати повноцінним та законослухняним членом суспільства, він сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

У зв`язку із наведеним апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 - скасуванню з постановленням нової про задоволення подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що станом на день постановлення ухвали апеляційного суду, невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_7 становить менше чим 1 рік 3 місяці, а тому він підлягає звільненню умовно-достроково від відбування покарання на вказаний строк .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 квітня 2025 року, якою подання в.о. начальника ДУ Закарпатська установа виконання покарань (№9) ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишено без задоволення, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання в.о. начальника ДУ Закарпатська установа виконання покарань (№9) ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.09.2021, умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді