Справа №295/5734/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, внесене слідчим СВ Житомирського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0003993 від 21.12.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на 1 (одну) медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом 10 серія ААЗ №388622, видану на імя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 19.12.2024 та 21.01.2025 службові особи ТОВ «АВТОШКОЛА ДРАЙВ», шляхом обману, в період воєнного стану, під приводом видачі медичних довідок із завідомо неправдивими даними, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , чим спричинили матеріального збитку останнім на суму, що встановлюється.

06.03.2025 вказані кримінальні провадження було об?єднано і провадженню присвоєно основний номер №0003993.

За результатом проведених оперативно-розшукових заходів стало відомо, що на території м. Житомира, діє стійке об`єднання громадян група осіб, діяльність якого направлена на заволодіння грошовими коштами громадян шляхом обману та зловживання довірою. Вказану діяльність учасники даної групи здійснюють, відповідно до наявної інформації із 2022 року.

Так, службові особи суб`єкту господарської діяльності підприємства ТОВ «АВТОШКОЛА ДРАЙВ» () займаються діяльністю шкіл підготовки водіїв транспортних засобів на території м. Житомира. Одним із дозвільних документів допущення громадяни до практичного навчання є довідка щодо придатності до керування транспортним засобом форми №083/о. З метою отримання додаткового доходу, службові особи зазначеного вище підприємства, не будучи зареєстровані як юридична чи фізична особа, якій з дотриманням вимог п. 15 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», надано право на провадження господарської діяльності з медичної практики, в порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики, затверджених постановою КМУ №285 від 02.03.2016 та Порядку проведення медичного огляду дітей та інших осіб для зарахування їх до закладу освіти, дитячого закладу оздоровлення та відпочинку, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України №1351 від 25.07.2023, розуміючи, що такі медичні огляди проводяться у закладах охорони здоров`я за місцем медичного обслуговування особи, за результатами проведення яких видається витяг з медичної картки амбулаторного хворого за формою № 086/о «Медична довідка (витяг з медичної картки амбулаторного хворого)», що є офіційним документом, який підтверджує певні факти, здатні спричинити наслідки правового характеру та форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14 лютого 2012 року № 110, не маючи жодної медичної освіти чи досвіду роботи у медичних установах, організували злочинну діяльність пов`язану незаконним виготовленням, за допомогою електронно-обчислювальної техніки, бланків медичних довідок щодо придатності до керування транспортним засобом форми №083/о, та внесення в дані довідки недостовірних відомостей завідомо неправдиві відомості про проходження медичного огляду громадянами, з метою їх подальшого збуту громадянам грошові кошти, чим саме шляхом обману заволодівають грошовими коштами. Крім того стало відомо, що в своїй злочинній діяльності службові особи підприємства ТОВ «АВТОШКОЛА ДРАЙВ», здійснюючи свою діяльність в офісних приміщеннях №303 та 303А у будівлі, що за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 10, використовують відтиски печаток та штампів суб`єктів господарської діяльності - підприємства ТОВ «Медичний центр «МЕДКЛАСІК» () та ТОВ «ГУД-ДОК» ().

Крім того, 25.04.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно надав працівникам поліції медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом 10 серія ААЗ №388622 для проведення процесуальних дій у рамках кримінального провадження №0003993.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що враховуючи, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також можливість використання, як доказів відомостей, що містяться на вилучених речах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цього майна, та те, що у даному кримінальному провадженні необхідно отримати відповідні висновки експертиз, тому у слідства виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене майно з метою недопущення його відчуження, розпорядження та користування.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Власник майна, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

За ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, яке, серед іншого, підлягає можливій конфіскації (абз.1 ч.1). Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. (абз. 2 ч. 1). Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання (п.3 ч. 2). У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5). Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (абз. 2 ч. 10).

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Встановлено, що в провадженні СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0003993 від 21.12.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, в рамках якого постановою слідчого СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 28.04.2025 автомобіль, на який слідчий просить накласти арешт, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є матеріальним об`єктом, міг зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Рішення ЄСПЛ від 05.01.2000 у справі «Беєлер проти Італії», заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (Рішення ЄСПЛ у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21.02.1986, заява № 8793/79, параграф 50).

На думку слідчого судді, накладення арешту в даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, його специфіку і тяжкість.

Крім того, з урахуванням характеру кримінального правопорушення, що розслідується у межах цього кримінального провадження, такий захід забезпечення кримінального провадження є пропорційним втручанню у володіння майном. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає. У цьому випадку арешт майна необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження та негативних наслідків для володільців майна не створює.

Слідчий суддя відзначає, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації правомочностей щодо таких прав, такий захід є тимчасовим.

Наявні у клопотанні матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного, оскільки вилучене майно може бути використане як доказ на підтвердження обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, взявши до уваги стадію досудового розслідування, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою проведення необхідних судових експертиз, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти на вказане майно арешт.

Керуючись ст. ст. 98, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання та накласти арешт на 1 (одну) медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом 10 серія ААЗ №388622, видану на імя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1