МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року Справа №370/3261/24

Провадження № 1-кс/370/238/25

Слідчий суддя Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника зацікавленої особи, адвоката ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт Макарові Київської області клопотання адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 10000132 від 07 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 239-1 Кримінального кодексу України

у с т а н о в и л а:

До слідчого судді Макарівського районного суду Київської області 09 липня 2025 року надійшло клопотання представника, адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 у кримінальному провадженні

№ 10000132 від 07 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 239-1 Кримінального кодексу України, у якому просила частково скасувати арешт в частині користування, накладений слідчим суддею Макарівського районного суду Київської області ухвалою від 20 листопада 2024 року на майно, а саме: автомобіль марки «КАМАЗ» оранжевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником, якого згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання представник зазначила, що у провадженні сектору дізнання відділення поліції № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадженні № 10000132 від 07 листопада 2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною першою статтею 239-1 Кримінального кодексу України.

В межах цього кримінального провадження транспортний засіб марки «Камаз» оранжевого кольору з державним номерний знаком НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 визнаний речовим доказом.

Слідчий суддя Макарівського районного суду Київської області ухвалою

від 20 листопада 2024 року наклав арешт на зазначений транспортний засіб, мотивуючи рішення тим, що існують ризики, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: незастосування заборони або обмеження користування, розпорядження майном може призвести до приховування, псування та знищення майна та у зв`язку з цим, неможливості отримання відомостей, які відповідно до Кримінального процесуального кодексу України належить доказуванню у кримінальному провадженні.

Разом з тим, під час досудового розслідування були здійсненні необхідні слідчі дії з використанням арештованого автомобіля, зокрема, огляд речового доказу, зафіксовані сліди та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а тому необхідності продовження перебування транспортного засобу в органу досудового розслідування не має та є невиправданим обмеженням власника у користуванні його майном.

Також, представник зазначила, що накладення арешту на транспортний засіб було зумовлена через потребу у проведенні експертизи ґрунту, який знаходився у кузові автомобіля, однак за інформацією, якою володіє ОСОБА_5 та його представник, експертизи досі проводяться, а враховуючи, що транспортний засіб зберігається на відкритому штрафмайданчику та піддається атмосферному впливу, що призводить до погіршення його стану.

У судовому засіданні представник клопотання підтримали та просила задовольнити в повному обсязі з наведених у клопотанні підстав.

Прокурор заперечувала проти задоволення такого клопотання та звернула увагу, що органом досудового розслідування невідкладно була призначена ґрунтознавча експертиза, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Відсутність на цей час висновків за результатами експертизи, зумовлена об`єктивними причинами, через велику завантаженість експертів, що повідомлено у листі установи.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із статтею 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зі змісту ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно від 20 листопада

2025 року вбачається, що арешт накладений з метою збереження речових доказів, у зв`язку із необхідністю забезпечення кримінального провадження та проведення відповідних експертиз.

Згідно із статтею 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

При цьому слідчий суддя враховує, що гарантування права власності є одним із основоположних аспектів забезпечення верховенства права.

За змістом частини четвертої статті 173 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Ураховуючи те, що із часу накладення арешту відсутні результати експертизи та невизначений час її проведення, а продовження застосування арешту майна, зокрема, в частині користування порушує право власності, що є непропорційним між публічним та приватним інтересами, слідчий суддя дійшла висновку за можливе задовольнити клопотання, частково скасувавши арешт майна в частині користування та повернути на відповідальне зберігання володільцю ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 173, 174, 309, 392 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а:

Задовольнити клопотання представника адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 10000132 від 07 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 239-1 Кримінального кодексу України.

Скасувати арешт в частині користування, накладений слідчим суддею Макарівського районного суду Київської області ухвалою від 20 листопада 2024 року на автомобіль марки «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Бучанський район, селище Макарів, вул. Стуса, 37, який належить згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначене майно негайно повернути на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текс ухвали складений 14 липня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1