Справа № 529/421/25
Провадження № 1-кп/529/101/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області у складі колегії:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілих - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Диканька Полтавської області у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000116 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Боложинів Буського району Львівської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, військовозобов`язаного, солдата, стрільця 2 мотопіхотного спеціалізованого відділення 3 мотопіхотного спеціалізованого взводу 1 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 07.11.2018 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, 07.12.2021 звільненого умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України відповідно до ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.11.2021,

- 28.03.2022 Залізничним районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією всього майна,

- 14.03.2023 Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією майна, 24.10.2024 звільненого умовно-достроково на підставі ст. 81-1 КК України відповідно до ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 17.10.2024,

обвинуваченого у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

Обвинувачений ОСОБА_6 , маючи непогашену та незняту судимість за ряд умисних тяжких корисливих злочинів, у тому числі і за розбій, на шлях виправлення не став, а під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, вчинив нові умисні особливо тяжкі злочини.

Так, 10 лютого 2025 року близько 17 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_6 , будучи обізнаним про матеріальні статки ОСОБА_10 , яку раніше декілька разів відвідував з метою придбання спиртних напоїв, прийшов до її будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , з умислом на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння її грошовими коштами з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, умисно, в умовах воєнного стану в Україні, запровадженого відповідно до Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ХІ, що неодноразово продовжувався та триває донині, обвинувачений ОСОБА_6 проник до будинку потерпілої ОСОБА_10 за вказаною вище адресою, де в одній із кімнат виявив потерпілу, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, для подолання опору потерпілої, застосував фізичну силу та повалив ОСОБА_10 на підлогу, силоміць зв`язав її руки за спиною зеленою синтетичною тканиною, ноги - дротом від телефонного зарядного пристрою, а обличчя обмотав шарфом. У подальшому ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, позбувшись будь-якого супротиву зі сторони потерпілої, з метою власного збагачення, обшукав будинок ОСОБА_10 та під подушкою в одній із кімнат будинку виявив грошові кошти в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп.

Продовжуючи свій злочинний умисел, заволодівши вказаними грошовими коштами, з метою вчинення умисного вбивства з корисливих мотивів, ОСОБА_6 підійшов до потерпілої ОСОБА_10 , яка знаходилася на підлозі зі зв`язаними руками та ногами і не могла чинити опір, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя потерпілої в момент заподіяння, умисно, з прикладанням сили, двома руками здійснив стискання органів шиї, а коліном надавив на грудну клітку ОСОБА_10 і тримав доти, доки остання припинила подавати ознаки життя. Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді странгуляційної борозни на шиї з крововиливами у м`які тканини, садна на передній поверхні шиї, в ділянці підборіддя зліва та в центрі підборіддя з крововиливами у м`які тканини, синців в ділянці підборіддя справа з розповсюдженням на бічну поверхню шиї та на бічній поверхні шиї в середній третині зліва та справа з крововиливами в м`які тканини, перелому правого великого рогу під`язикової кістки, прямого перелому тіла щитовидного хряща, перелому верхнього рогу щитовидного хряща, вертикального перелому правої пластини щитовидного хряща, вертикального перелому лівої пластини щитовидного хряща, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки в момент спричинення та привели до настання смерті потерпілої ОСОБА_10 від механічної асфіксії, яка розвинулася внаслідок здавлення та удушення органокомплексу шиї тупими предметами.

Реалізувавши свій злочинний умисел, спрямований на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння грошовими коштами та умисного вбивства з корисливих мотивів, обвинувачений ОСОБА_6 заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_10 у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, у вигляді нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), поєднаного з проникненням у житло, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вчиненого в умовах воєнного стану, особою, яка раніше вчинила розбій, та злочин, передбачений п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, у вигляді умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого з корисливих мотивів.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторін кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності. При цьому вказав, що з початку січня 2025 року до 10 лютого 2025 року він проживав у с. Чернечий Яр Полтавського району Полтавської області та декілька разів відвідував будинковолодіння ОСОБА_10 , розташоване по АДРЕСА_2 в цьому селі, з метою придбання спиртних напоїв. У зв`язку із цим йому було відомо, що у ОСОБА_10 є грошові кошти. 10.02.2025 близько 17 год. 30 хв. він, з метою заволодіння належними ОСОБА_10 грошовими коштами, проник до будинку останньої, де в одній із кімнат виявив ОСОБА_10 . Для подолання опору ОСОБА_10 він повалив її на підлогу, силоміць зв`язав її руки за спиною синтетичною тканиною, ноги - дротом від телефонного зарядного пристрою, а обличчя обмотав шарфом. Позбувшись будь-якого супротиву зі сторони потерпілої, він обшукав будинок та під подушкою в одній із кімнат будинку виявив грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн. З метою заволодіння вказаними грошовими коштами, для того, щоб ОСОБА_10 не змогла повідомити про нього поліцейським, він вирішив її убити. Він підійшов до ОСОБА_10 , яка знаходилася на підлозі зі зв`язаними руками та ногами, і двома руками душив її за шию, а коліном надавив на грудну клітку і тримав доти, доки остання припинила подавати ознаки життя. Після цього він забрав знайдені у будинку ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн і пішов з цього будинку. У подальшому цими грошовими коштами він розпорядився на власний розсуд, придбавши на частину з них необхідні йому речі, кошти в сумі 10802 тис грн в нього було вилучено працівниками поліції. Обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що кається у вчиненому та просив його дуже суворо не карати, а саме не застосовувати до нього довічне позбавлення волі.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні просив суд при призначенні покарання ОСОБА_6 врахувати його щире каяття, те, що він засуджує свій вчинок, є військовослужбовцем, який здійснював захист Батьківщини під час збройної агресії Російської Федерації проти України.

Прокурор ОСОБА_5 вказав, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміновані злочини вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України. Посилаючись на те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, вчинив злочини у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, прокурор просив призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, а саме за ч. 4 ст. 187 КК України покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна, за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України покарання у вигляді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією майна та шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією всього майна. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати до цього покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 14.03.2023 у вигляді позбавлення волі на строк 6 місяців та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 13 років 6 місяців із конфіскацією майна. Посилаючись на те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, усвідомлюючи тяжкість призначеного покарання та необхідність відбування ним покарання в умовах ізоляції від суспільства, може зникнути, враховуючи те, що він повинен відбувати покарання у місцях ізоляції його від суспільства, прокурор просив обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Вказуючи на те, що у кримінальному провадженні було понесено витрати на проведення двох трасологічних експертиз у загальному розмірі 6 367,20 грн, прокурор просив стягнути ці витрати з обвинуваченого ОСОБА_6 в дохід держави, а також вирішити долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні вказали, що вони є дітьми ОСОБА_10 і вони у повному обсязі підтримують вказане в обвинувальному акті обвинувачення стосовно ОСОБА_6 . Потерпілі вказали, що ОСОБА_6 вчинив розбій та умисне вбивство їхньої матері з корисливих мотивів, але при цьому взагалі не розкаявся у вчиненому, навіть не вибачився перед ними. Просили застосувати до ОСОБА_6 найсуворіше покарання. Вказали, що в рамках цього кримінального провадження цивільний позов не заявлятимуть.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України визнав повністю, не заперечував фактичні обставини кримінального провадження, правильно розуміє та усвідомлює зміст обставин кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується, а також те, що обставини кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_6 за фактом розбою, поєднаного з проникненням у житло, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вчиненого в умовах воєнного стану, особою, яка раніше вчинила розбій, та умисного вбивства, вчиненого з корисливих мотивів, іншими учасниками судового провадження не оспорюються, після роз`яснення обвинуваченому та іншим учасникам кримінального провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження був обмежений допитом обвинуваченого і потерпілих, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу цього обвинуваченого, з визнанням недоцільності дослідження інших доказів, що стосуються обвинувачення.

Суд пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілих, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Суд вважає правильною таку кваліфікацію вчинених ОСОБА_6 злочинів, адже в судовому засіданні було встановлено та підтверджено обвинуваченим, що його умисел спочатку був направлений на вчинення розбою, вже під час якого ним було вчинено умисне вбивство з корисливих мотивів.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує повне визнання останнім своєї винуватості у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Часткове відшкодування завданої матеріальної шкоди відбулося обвинуваченим не в добровільному порядку, а шляхом вилучення працівниками поліції цих коштів, а тому не враховується судом як пом`якшуюча обставина.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника на щире каяття ОСОБА_6 , як на обставину, що пом`якшує покарання, суд вважає непереконливим за таких підстав.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.11.2021 у справі № 199/6365/19, розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

В свою чергу, хоча потерпілими фактично не пред`явлено до обвинуваченого претензій матеріального чи морального характеру, проте обвинувачений ОСОБА_6 не надав критичної оцінки своїм протиправним діям, не вжив жодних дій щодо добровільного повного усунення заподіяної матеріальної шкоди, не виявив бажання виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання, навіть не вибачився перед потерпілими, лише формально вказавши на визнання своєї винуватості, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.

Передбачені ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Мотиви призначення покарання.

За змістом статтей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, бере до уваги тяжкість наслідків вчинення кримінальних правопорушень, зокрема смерть ОСОБА_10 , те, що потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не заявляли претензій матеріального чи морального характеру, часткове відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Також суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, має незняту та непогашену судимість за ряд умисних корисливих тяжких злочинів, у тому числі за розбій, вчинив нові умисні особливо тяжкі злочини у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, характеризується негативно. Суд також враховує, що обвинувачений в судовому засіданні у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, є військовослужбовцем, який здійснював захист Батьківщини під час збройної агресії Російської Федерації проти України. Однак, при цьому суд також бере до уваги те, що ОСОБА_6 проходив військову службу у порядку умовно-дострокового звільнення від відбування покарання і під час воєнного стану в Україні вчинив два особливо тяжких злочини.

Відповідно до ст. 3 Конституції України життя людини визнано найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може свавільно позбавити її життя. Тому охорона життя людини - найважливіше завдання кримінального права. Особа, яка вчинила злочин проти життя та здоров`я особи, що є найвищою цінністю, повинна нести справедливе покарання. Серед таких злочинів умисне вбивство становить особливу небезпеку.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що виправлення і перевиховання ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства. Підстав для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України суд не вбачає.

Враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має незняту та непогашену судимість за ряд умисних корисливих тяжких злочинів, у тому числі за розбій, вчинив нові умисні особливо тяжкі злочини у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, його негативну характеристику, загальні засади призначення покарання - законність, справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, а також враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їхні тяжкі наслідки, зокрема у вигляді смерті ОСОБА_10 , суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна, за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією майна, та відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією майна.

Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує те, що обвинувачений вчинив злочини за цим вироком у період невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 14.03.2023, від відбування якого він був умовно-достроково звільнений для проходження військової служби за контрактом, а тому суд вважає за необхідне призначити останньому покарання відповідно до ч. 3 ст. 81-1, ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, а саме до призначеного покарання за цим вироком у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією майна частково приєднати невідбуте покарання ОСОБА_6 за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 14.03.2023 у виді позбавлення волі на строк 2 роки та призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 13.02.2025 ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Востаннє під час досудового розслідування відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 08.05.2025 ОСОБА_6 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07 липня 2025 року.

Прокурор, посилаючись на те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, вчинив умисні особливо тяжкі злочини під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, усвідомлює тяжкість покарання та необхідність відбування ним покарання в умовах ізоляції від суспільства, мається ризик того, що обвинувачений, перебуваючи на волі може зникнути аби уникнути реального покарання, заявив у судовому засіданні клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Розглянувши клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вислухавши з цього приводу думки учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, має незняту та непогашену судимість за вчинення ряду умисних корисливих злочинів, зокрема і за розбій, вчинив умисні особливо тяжкі злочини під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, усвідомлює тяжкість покарання та необхідність відбування ним покарання в умовах ізоляції від суспільства, наявні обґрунтовані ризики, що він може переховуватися з метою уникнення покарання у виді позбавлення волі або вчинити нове кримінальне правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для обрання обвинуваченому до набрання вироком законної сили більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а тому вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та обрати обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, але не довше 60 днів з дня проголошення цього вироку, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування ОСОБА_6 покарання за цим вироком слід обчислювати з 12 лютого 2025 року, тобто з дня його затримання із зарахуванням в строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Виходячи з того, що у кримінальному провадженні були понесені витрати на проведення двох трасологічних експертиз у загальному розмірі 6 367,20 грн, то відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України ці витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в дохід держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України необхідно скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12.02.2025 у справі № 554/1698/25, провадження № 1-кс/554/2612/2025 (арешт майна вилученого під час обшуку належного ОСОБА_10 будинковолодіння по АДРЕСА_2 ), від 13.02.2025 у справі № 554/1698/25, провадження № 1-кс/554/2660/2025 (арешт жіночого одягу ОСОБА_10 ), від 13.02.2025 у у справі № 554/1698/25, провадження № 1-кс/554/2659/2025 (арешт належного ОСОБА_6 майна, яке було вилучено в ОСОБА_11 ), від 14.02.2025 у справі № 554/1698/25, провадження № 1-кс/554/2757/2025 (арешт ключа з брелком "Око пророка"), від 14.02.2025 у справі № 554/1698/25, провадження № 1-кс/554/2711/2025 (арешт майна вилученого під час особистого обшуку в ході затримання ОСОБА_6 ).

Речові докази у вигляді 9 (дев`яти) відрізків липкої стрічки з поверхонь посуду у приміщенні кімнати "вітальня", металевої кружки зі столу у вітальні, блокнота, який перебував на підлозі в кімнаті коридору, тканевої стрічки зеленого кольору (зав`язаної на вузол та зрізаної з рук трупа), зарядного пристрою (зав`язаного на вузол та зрізаного з ніг трупа), мікрочастин з поверхні долонь трупа на дактилоскопічній плівці, термокофти "М-ТАК", просоченої рідиною бурого кольору, полімерного напівпрозорого пакета (з ліжко-дивана), матерчатої основи подушки з фрагментом наповнювача, подушки на сидіння стільця, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області (місцезнаходження: м. Полтава, вул. Олени Пчілки, 19Е), відповідно до ст. 100 КПК України підлягають знищенню.

Речовий доказ у вигляді мобільного телефона "Нокія", який належав ОСОБА_10 та був вилучений при обшуці її будинковолодіння, що зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області (місцезнаходження: м. Полтава, вул. Олени Пчілки, 19Е), підлягає поверненню потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Речові докази у вигляді грошових коштів у загальному розмірі 10 820,00 грн підлягають поверненню потерпілим, адже відповідно до розписки 11 лютого 2025 року дядько потерпілих ОСОБА_12 , який в свою чергу не є потерпілим, отримав від слідчого на відповідальне зберігання вказані грошові кошти.

Речові докази у вигляді належного ОСОБА_10 жіночого одягу, а саме жилетки в`язаної коричневого кольору з візерунком, халата темно-синього кольору з поясом на блискавці з квітами світлого кольору, кофти баклажанового кольору з малюнком чорного кольору, футболки рожевого кольору з малюнком у вигляді квітів, кофти синього кольору на ґудзиках, підштаників трикотажної в`язки чорного кольору на резинці, трусів жіночих рожевого кольору, пари в`язаних шкарпеток світлого кольору, пари шкарпеток темно-сірого кольору з фрагментами світло-сірого кольору, зразка крові ОСОБА_10 , що перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області (місцезнаходження: м. Полтава, вул. Олени Пчілки, 19Е), відповідно до ст. 100 КПК України підлягають знищенню.

Речові докази у вигляді зразків букального епітелію, зрізів нігтьових пластин з обох рук та відбитків папілярних візерунків пальців рук ОСОБА_6 , що перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області (місцезнаходження: м. Полтава, вул. Олени Пчілки, 19Е), відповідно до ст. 100 КПК України підлягають знищенню.

Речові докази у вигляді належного обвинуваченому ОСОБА_6 майна, а саме: светра червоного кольору, капців темного кольору, ременя коричневого кольору та еластичного бинта, чорної кофти худі без написів, чорних штанів фірми "Jack Jones", куртки темного кольору з зеленими вставками фірми "Lacoste", кросівок синього кольору в сіточку, мобільного телефона фірми "ArtFone" чорного кольору та батареї до нього, рюкзака сірого кольору з написом "Make it Possible", ключа срібного кольору з брелком "Око пророка" синього кольору, що перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області (місцезнаходження: м. Полтава, вул. Олени Пчілки, 19Е), відповідно до ст. 100 КПК України підлягають поверненню ОСОБА_6 як його власність.

Речові докази у вигляді оптичних дисків із відеозаписами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які зберігаються у матеріалах кримінального провадження № 0000116, відповідно до положень ст. 100 КПК України підлягають залишенню у матеріалах цього кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 50, 65, 66, 67, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 81-1, ч. 5 ст. 72, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 4 ст. 174, ст. ст. 349, 369-371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією майна.

- за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років з конфіскацією майна частково приєднати невідбуте покарання ОСОБА_6 за попереднім вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 14 березня 2023 року у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна.

Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, але не довше 60 (шістдесяти) днів з дня проголошення цього вироку, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування ОСОБА_6 покарання за цим вироком слід обчислювати з 12 лютого 2025 року, тобто з дня його затримання.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання час перебування його під вартою у якості запобіжного заходу відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави витрати на проведення двох трасологічних експертиз у загальному розмірі 6 367 (шість тисяч триста шістдесят сім) грн 20 коп.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12 лютого 2025 року у справі № 554/1698/25, провадження № 1-кс/554/2612/2025 арешт майна у вигляді 9 (дев`яти) відрізків липкої стрічки з поверхонь посуду у приміщенні кімнати "вітальня", металевої кружки зі столу у вітальні, блокнота, який перебував на підлозі в кімнаті коридору, тканевої стрічки зеленого кольору (зав`язаної на вузол та зрізаної з рук трупа), зарядного пристрою (зав`язаного на вузол та зрізаного з ніг трупа), мікрочастин з поверхні долонь трупа на дактилоскопічній плівці, термокофти "М-ТАК", просоченої рідиною бурого кольору, мобільного телефона "Нокія", полімерного напівпрозорого пакета (з ліжко-дивана), матерчатої основи подушки з фрагментом наповнювача, подушки на сидіння стільця, які було вилучено під час обшуку будинковолодіння по АДРЕСА_2 .

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 13 лютого 2025 року у справі № 554/1698/25, провадження № 1-кс/554/2659/2025 арешт належного ОСОБА_6 майна у вигляді светра червоного кольору, капців темного кольору, ременя коричневого кольору та еластичного бинта, яке видала працівникам поліції ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приміщенні СПД № 2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, Полтавський район, селище Диканька, вул. Газовиків, 1.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 13 лютого 2025 року у справі № 554/1698/25, провадження № 1-кс/554/2660/2025 арешт майна у вигляді жіночого одягу загиблої ОСОБА_10 , а саме: жилетки в`язаної коричневого кольору з візерунком, халата темно-синього кольору з поясом на блискавці з квітами світлого кольору, кофти баклажанового кольору з малюнком чорного кольору, футболки рожевого кольору з малюнком у вигляді квітів, кофти синього кольору на ґудзиках, підштаників трикотажної в`язки чорного кольору на резинці, трусів жіночих рожевого кольору, пари в`язаних шкарпеток світлого кольору, пари шкарпеток темно-сірого кольору з фрагментами світло-сірого кольору.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14 лютого 2025 року у справі № 554/1698/25, провадження № 1-кс/554/2757/2025 арешт ключа срібного кольору з брелком "Око пророка" синього кольору.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14 лютого 2025 року у справі № 554/1698/25, провадження № 1-кс/554/2711/2025 арешт майна у вигляді тимчасово вилученого майна, яке було вилучено під час обшуку в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в приміщенні ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вул. О. Пчілки, 19-Е, а саме: чорної кофти худі без написів, чорних штанів фірми "Jack Jones", куртки темного кольору з зеленими вставками фірми "Lacoste", кросівок синього кольору в сіточку, мобільного телефона фірми "ArtFone" чорного кольору та батареї до нього, грошових коштів номіналами 500, 200 та 2 гривні, у загальній сумі 10 802,00 гривні, з яких 2 купюри номіналом 500 гривень, 49 купюр номіналом 200 гривень, 1 купюра номіналом 2 гривні, рюкзака сірого кольору з написом "Make it Possible".

Речові докази у вигляді 9 (дев`яти) відрізків липкої стрічки з поверхонь посуду у приміщенні кімнати "вітальня", металевої кружки зі столу у вітальні, блокнота, який перебував на підлозі в кімнаті коридору, тканевої стрічки зеленого кольору (зав`язаної на вузол та зрізаної з рук трупа), зарядного пристрою (зав`язаного на вузол та зрізаного з ніг трупа), мікрочастин з поверхні долонь трупа на дактилоскопічній плівці, термокофти "М-ТАК", просоченої рідиною бурого кольору, полімерного напівпрозорого пакета з ліжко-дивана, матерчатої основи подушки з фрагментом наповнювача, подушки на сидіння стільця, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області (місцезнаходження: м. Полтава, вул. Олени Пчілки, 19Е), - знищити.

Речовий доказ у вигляді мобільного телефона "Нокія", який належав ОСОБА_10 та був вилучений при обшуці її будинковолодіння, що зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області (місцезнаходження: м. Полтава, вул. Олени Пчілки, 19Е), - повернути потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Речові докази у вигляді грошових коштів у загальному розмірі 10 820,00 грн, які знаходяться на відповідальному зберіганні дядька потерпілих ОСОБА_12 відповідно до розписки 11 лютого 2025 року, підлягають поверненню потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Речові докази у вигляді жіночого одягу загиблої ОСОБА_10 , а саме: жилетки в`язаної коричневого кольору з візерунком, халата темно-синього кольору з поясом на блискавці з квітами світлого кольору, кофти баклажанового кольору з малюнком чорного кольору, футболки рожевого кольору з малюнком у вигляді квітів, кофти синього кольору на ґудзиках, підштаників трикотажної в`язки чорного кольору на резинці, трусів жіночих рожевого кольору, пари в`язаних шкарпеток світлого кольору, пари шкарпеток темно-сірого кольору з фрагментами світло-сірого кольору, зразка крові ОСОБА_10 , що перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області (місцезнаходження: м. Полтава, вул. Олени Пчілки, 19Е), - знищити.

Речові докази у вигляді зразків букального епітелію, зрізів нігтьових пластин з обох рук та відбитків папілярних візерунків пальців рук ОСОБА_6 , що перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області (місцезнаходження: м. Полтава, вул. Олени Пчілки, 19Е), - знищити.

Речові докази у вигляді належного ОСОБА_6 майна у вигляді светра червоного кольору, капців темного кольору, ременя коричневого кольору та еластичного бинта, чорної кофти худі без написів, чорних штанів фірми "Jack Jones", куртки темного кольору з зеленими вставками фірми "Lacoste", кросівок синього кольору в сіточку, мобільного телефона фірми "ArtFone" чорного кольору та батареї до нього, рюкзака сірого кольору з написом "Make it Possible", ключа срібного кольору з брелком "Око пророка" синього кольору, які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області (місцезнаходження: м. Полтава, вул. Олени Пчілки, 19Е), - повернути ОСОБА_6 як його власність.

Речові докази у вигляді оптичних дисків із відеозаписами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які зберігаються у матеріалах кримінального провадження № 0000116, - залишити у матеріалах цього кримінального провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок суду, за виключенням тих обставин, що не були досліджені в судовому засіданні, може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3