"29" травня 2025 р. Справа № 363/705/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Вишгород у кримінальному провадженні №0000406 відносно ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України клопотання прокурора про оголошення ОСОБА_4 у міжнародний розшук та клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

20.02.2024 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було оголошено в розшук та судове провадження відносно останнього зупинено до його розшуку.

21.05.2025 року через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 відповідно до якого, просить суд оголосити обвинуваченого у міжнародний розшук та розглянути клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подане 21.05.2025 року.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22.05.2025 року кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України було відновлено для забезпечення розгляду клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук та розгляду клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив суд оголосити обвинуваченого ОСОБА_4 у міжнародний розшук, а також просив розглянути клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, дослідивши клопотання прокурора приходить до наступних висновків.

Клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук обґрунтовано тим, що за інформацією головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_4 22.03.2022 року перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Шегині» та станом на теперішній час до України не повертався. Вказане свідчить, що обвинувачений ухиляється від суду, а тому єдиним способом встановлення місцезнаходження останнього за кордоном є оголошення у міжнародний розшук, оскільки виконання іншим чином завдань кримінального провадження є неможливим.

Відповідно до засади диспозитивності кримінального провадження, згідно положень ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Разом з цим, КПК України не містить норм, які надають повноваження суду приймати рішення про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук.

При цьому, згідно ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», однією з підстав для проведення оперативно-розшукової діяльності є наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду або ухиляються від відбування кримінального покарання.

Окрім того, відповідно до п. 8 розділу 8 Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої Наказом МВС України № 575 від 07.07.2017 року, у кримінальних провадженнях про тяжкі та особливо тяжкі злочини, в яких підозрюваного оголошено в розшук, у разі наявності достатніх підстав вважати, що особа може переховуватися за межами України, слідчий відповідно до законодавства вирішує питання про оголошення особи в міжнародний розшук.

Таким чином, системне тлумачення зазначених норм вказує на те, що питання про оголошення особи у міжнародний розшук може вирішуватися лише уповноваженою посадовою особовою правоохоронних органів в порядку здійснення оперативно-розшукової діяльності з встановлення місцезнаходження осіб, які переховуються від суду, і не віднесено до повноважень суду.

Враховуючи викладене, у задоволені клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого ОСОБА_4 у міжнародний розшук, слід відмовити.

Щодо клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зазначає наступне.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що обвинувачений переховується від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 протягом тривалого часу не з`являвся до Вишгородського районного суду Київської області будучи належним чином повідомленим про дату та час судових засідань, за адресою проживання останній відсутній, у зв`язку з чим останнього було оголошено в розшук. За інформацією головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_4 22.03.2022 року перетнув державний кордон України. Також, в обґрунтування клопотання зазначено, що існують ризики передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на наявність підстав для тримання під вартою обвинуваченого, а більш м`які запобіжні заходи, будуть не достатніми для запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ч. 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відтак, враховуючи, що у задоволені клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук було відмовлено, а також те, що обвинувачений у судове засідання не з`явився, а його участь при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 193, 335, 372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про оголошення обвинуваченого ОСОБА_4 у міжнародний розшук - відмовити.

У задоволені клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України зупинити, у зв`язку із розшуком останнього.

Ухвала в частині відмовити у задоволені клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1