Дата документу 05.05.2025Справа № 554/706/24
Провадження № 1-кс/554/5146/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника володільця майна - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт на майно, вилучене під час обшуку за місцем проживання засновника ТОВ Концерн «Біг-М» ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти в сумі 1 750 000 гривень та 10 000 доларів США.

В обгрунтування клопотання адвокат посилається на те, що слідчими СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000470 від 24.11.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч 1, 2 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 06.04.2023 року у справі № 642/1672/23, провадження № 1-кс/642/1002/23, у кримінальному провадженні №0000461 від 04.07.2022 року було задоволено клопотання старшого слідчого про проведення обшуку за місцем проживання засновника ТОВ «Концерн «Біг-М» ОСОБА_5 , а саме за адресою м. Полтава, пров.Фіалковий, буд. 3. У ході обшуку вилучені грошові кошти в сумі 1 750 000 гривень та 10 000 доларів США.

25.04.2023 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку за місцем проживання засновника ТОВ «Концерн «Біг-М» ОСОБА_5 , а саме за адресою м. Полтава, пров.Фіалковий, буд. 3.

Зазначає, що арешт на майно накладено необґрунтовано, виходячи з наступного.

Грошові кошти в сумі 1 750 000 гривень та 10 000 доларів США, вилучені під час обшуку за адресою м. Полтава, пров. Фіалковий, буд. 3, належать ОСОБА_5 на законній підставі. ОСОБА_5 отримав грошові кошти у сумі 56 216 634 грн. 77 копійок та 3 047 грн. 89 коп. в якості гарантованої виплати вкладнику АТ «МЕГАБАНК», який з 22.07.2022 року перебуває в стані припинення. Окрім цього, ОСОБА_5 уклав заяву-договір №2022/1_С/270-005393 від 4 липня 2022 року з ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», відповідно до якого банк надає йому послуги щодо відкриття та розрахунково-касового обслуговування поточного рахунку, обслуговування за яким може здійснюватися за використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до заяви на видачу готівки №TR.21531104.77049.12454 та №TR.21531104.31781.12454 ОСОБА_5 отримав у касі банку 35 000 000, 00 грн. та 21 219 682 грн. 70 коп.

В ухвалі Ленінського районного суду м.Харкова від 25.04.2023 року про накладення арешту на майно зазначено, що арешт накладається з метою збереження речових доказів.

Звертає увагу суду, що ОСОБА_5 немає жодного відношення до кримінального провадження. Окрім того, у своєму клопотанні про накладення арешту на майно слідчий не навів жодного доказу, що вилучені грошові кошти мають бодай якесь відношення до кримінального провадження та належать особам, що можуть бути причетні до кримінального правопорушення. У клопотанні про арешт майна не зазначено яким саме чином отримано грошові кошти, а судом не надано оцінки цьому факту.

Слідчий суддя, при вирішенні питання щодо накладення арешту на вищезазначені грошові кошти, був позбавлений можливості всебічно дослідити обставини справи, оскільки розгляд питання щодо арешту майна проводився без власника такого майна та його представника. Не конкретизовано належність майна до провадження, тобто, чи було майно знаряддям вчинення злочину, які сліди злочину зберегли на собі ці об`єкти, чи набуте майно злочинним шляхом, чи можуть бути грошові кошти засобом для розкриття злочину. Орган досудового розслідування не вживав жодних заходів з метою встановлення походження грошових коштів, слідчих дій з приводу цього не проведено, власника майна не допитано. Вилучення грошових коштів позбавило власника на користування своїм особистим майном та мати можливість вільно розпоряджатись своєю особистою приватною власністю. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 не повідомлено про підозру. Таким чином, законні підстави утримувати вилучене майно в рамках кримінального провадження відсутні.

З дати вилучення майна минуло два роки. Утримання грошових коштів, які належать ОСОБА_5 , правоохоронцями лише чинить тиск на його фінансово - господарську діяльність і призводить до інфляційних втрат. Гроші знецінюються внаслідок зберігання не на депозитному рахунку. В застосуванні арешту майна фактично відпала необхідність.

Окрім того, грошові кошти не можуть бути речовими доказами, оскільки не зберігаються в органі досудового розслідуванні, який на даний час здійснює досудове розслідування в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до листа грошові кошти, що належать ОСОБА_5 , на даний час передані на зберігання до «Центрального» макрорегіону Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на підставі Додаткової угоди №1-Б1/ДУ-1 від 20.07.2020 та Договору відповідального зберігання №1-Б1 від 11.03.2019 і до СУ ГУНП не передавались.

Представник володільця майна - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, вказаних у клопотанні. Зазначив, що відпала необхідність в арешті майна, порушуються права власника.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив, що на теперішній час повідомлено про підозру двом особам. Майно визнано речовим доказом. В ході негласних слідчих, розшукових дій встановлено, що грошові кошти одержані від протиправної діяльності.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000470 від 24.11.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 25.04.2023 року клопотання прокурора задоволено. Накладено арешт в тому числі і на грошові кошти в сумі 1 750 000 гривень та 10 000 доларів США.

Як визначено в ухвалі слідчого судді, арешт накладено для реалізації викладеної мети відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, оскільки вказане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, зокрема має статус речового доказу у кримінальному провадженні.

Згідно матеріалів справи, слідчим доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Слідчий суддя приходить до висновку, що арешт на майно накладено обґрунтовано, досудове розслідування, в межах якого було накладено арешт на майно, не завершено, у органу досудового слідства є необхідність у перевірці обставин скоєного кримінального правопорушення.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 131 КПК України, кримінальне провадження триває, потреба у такому арешті не відпала, а тому питання про його скасування слід вирішувати одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчуватиметься судовий розгляд.

На думку слідчого судді, зняття арешту на даний час може негативно вплинути на хід досудового розслідування, в збереженні арешту зазначеного майна є нагальна потреба, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України на грошові кошти, накладеного ухвалою слідчого судді.

Заявником при зверненні до суду не доведено, що на даний час відсутні потреби у застосуванні арешту майна або необґрунтованість його накладення, у зв`язку з чим слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення внесеного клопотання про скасування арешту.

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках кримінального провадження на даний час триває, відтак збираються докази, проводяться необхідні слідчі дії, є необхідність у збереженні такого майна, іншого не встановлено, а тому скасування арешту може завдати шкоди слідству, отож представником володільця майна не доведено, що потреба в подальшому застосуванні цього заходу відпала або арешт накладено необґрунтовано, відтак клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

Відповідно до роз`яснень пункту 13 листа ВССУ №223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року, рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про арешт майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п.9 ч.1 ст.309 КПК), оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1