Справа №534/1591/25
Провадження №1-кп/534/202/25
УХВАЛА

10 вересня 2025 року м. Горішні Плавні

Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Горішні Плавні Полтавської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 09.03.2025 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався, останній раз відповідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28 жовтня 2024 року № № 740/2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"» від 29 жовтня 2024 року № 4024-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб. Тобто воєнний стан тривав станом на дату вчинення кримінального правопорушення й триває на даний час.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 21 год. 00 хв. 08.03.2025 по 06 год. 00 хв. 09.03.2025, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані неосудності, не усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та не передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, прибув до житлового багатоповерхового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де в тамбурі коридору загального користування на другому поверсі, виявив прогулянкову дитячу коляску «Сarrelo bravo-2023» та металеві дитячі санки, які належать потерпілій ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи у період дії воєнного стану, таємно, шляхом вільного доступу, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України крадіжку майна, вчинену в умовах воєнного стану, а саме:

- прогулянкової дитячої коляски «Carrello Bravo-2023», помаранчевого кольору, вартістю, згідно висновку експерта 4 275 гривень 00 копійок;

- металевих дитячих санок, із дерев`яним сидінням, вартістю, згідно висновку експерта 275 гривень 00 копійок.

Після чого, ОСОБА_4 залишив місце пригоди з викраденим, чим було заподіяно матеріальні збитки ОСОБА_6 на суму 4550 гривень 00 копійок.

Таким чином, дії ОСОБА_4 , підпадають під ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Слідчим слідчого відділення відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Полтавській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , 30.04.2025 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час проведення досудового розслідування, призначено судову психіатричну експертизу, згідно висновку якої № 375 від 26.05.2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в теперішній час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизоафективного розладу, маніакального типу, в стані нестійкої ремісії і за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння ОСОБА_4 страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді шизоафективного розладу, маніакального типу, яке позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру, не пов`язаних з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину та фактичні обставини справи визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, проти застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не заперечує.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

З висновку судово психіатричного - експерта № 375 від 26.05.2025, серед іншого, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу до якого відноситься інкриміноване протиправне діяння, страждав хронічним захворюванням у вигляді шизоафективного розладу, маніакального типу, яке позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизоафективного розладу, маніакального типу, в стані нестійкої ремісії і за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно ч.2 ст. 15 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

В силу п.1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ст.19 ЗУ «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Призначаючи примусовий захід медичного характеру ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 94 КК, враховує характер та тяжкість психічного захворювання ОСОБА_4 , ступінь тяжкості вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, яке відноситься до тяжкого злочину, ступінь небезпечності психічнохворого для себе та інших осіб, а також сукупність всіх обставин, що підтверджують вчинення даного діяння ОСОБА_4 , тяжкість наслідків від таких дій, та те, що ОСОБА_4 на час розгляду справи не видужав, тобто є суспільно небезпечним.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Питання щодо речових доказів належить вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. 92-94 КК України, ст.ст. 503,513,516 КПК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд

П О С Т А Н О В И В:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Полтава, громадянин України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, перебуває на обліку у лікаря-психіатра КНП «ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні» з 17.04.1984 року, примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Роз`яснити, що особи до яких застосовані примусові заходи медичного характеру підлягають огляду комісією лікарів психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар - психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар - психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу.

Особи до яких застосовуються примусові заходи медичного характеру мають право звертатися до суду із заявою про зміну або припинення застосування примусових заходів медичного характеру не частіше одного разу на 6 місяців та незалежно від того, чи розглядається судом це питання в зазначений період

Особа, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, має право звернутися до обраного нею незалежного лікаря психіатра з метою отримання висновку про стан свого здоров`я.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-дитячі санки, що були вилучені та оглянуті 24.04.2025, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у власника як їй належні.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_8