Справа № 953/1096/25
н/п 1-кс/953/4265/25
УХВАЛА
"30" травня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
До судового засідання учасники процесу, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились, розгляд справи просили здійснювати за своєї відсутності. В порядку ч.2 ст.185 КПК України прокурор клопотання змінив, зазначивши про арешт мобільних телефонів та пенсійного посвідчення без позбавлення власника права користування.
Власники майна ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , їх представник ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на отримання статусу особи з інвалідністю у 2019 році, не порушення ОСОБА_4 правил перетину державного кордону, огляд слідчим мобільних телефонів. Також зазначили, що оригінали медичних документів та пенсійне посвідчення не мають відношення до кримінального провадження.
Відповідно до ст.172 КПК України неприбуття вищевказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, витяг з ЄРДР, доходить наступного:
За первісного подання 16.05.2025 клопотання про арешт майна, повернення 16.05.2025 ухвалою слідчого судді вказаного клопотання для усунення недоліків протягом 72 год., отримання вказаної ухвали 28.05.2025, слідчий суддя не вважає строк звернення із клопотанням пропущеним та розглядає його по суті.
06.05.2025 ухвалою слідчого Київського районного суду м. Харкова наданий дозвіл на обшук за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_4
13.05.2025 під час проведення обшуку вилучене майно, належне ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , яке прокурор просить арештувати.
Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
При тому, ст.98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна в порядку п.1 ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Вилучене при обшуку за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_4 майно може містити на собі сліди кримінального правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню.
При визначенні способу арешту майна у відповідності до положень п.5, п.6 ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб, вважає на необхідне накласти арешт на все майно вилучене за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_4 із забороною користування та розпорядження арештованим майном, окрім мобільних телефонів та пенсійного посвідчення на які необхідно накласти арешт з позбавлення права розпорядження без позбавлення права користування.
У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, за неприбуття до судового засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснюється.
Керуючись ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт, з забороною розпорядження, на майно: оригінал пенсійного посвідчення по інвалідності № НОМЕР_3 виданого на ім`я ОСОБА_4 , мобільний телефон IMEI2: НОМЕР_4 , Iphone 14 Pro IMEI: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , - належні ОСОБА_4 ; мобільний телефон Iphone 13 Pro IMEI: НОМЕР_7 , - належний ОСОБА_6 та повернути вказане майно у користування власникам.
Зберігання арештованого майна здійснювати в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми при проголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1