Справа № 638/411/17
Провадження № 1-кс/638/1578/25
УХВАЛА

Іменем України

21 травня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000184 від 14 січня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ашхабад, Туркменістан, громадянина Туркменістану, неодруженого, раніше не судимого, останнє відоме місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ,

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.01.2017 року о 08-00 год. ОСОБА_7 , знаходячись в районі пункту обміну валют ТОВ «Українська фінансова група», розташованого в будинку №13-А по пров. О.Яроша у м. Харкові, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадання чужого майна, поєднаний із проникненням у приміщення, дочекавшись поки раніше не знайома йому ОСОБА_8 відчинить вхідні двері пункту обміну валют та зайде на своє робоче місце, зайшов у приміщення пункту обміну валют та переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, проник у приміщення розташування каси с грошима, та відкрито викрав близько 70000 грн. та 2000 доларів США, що еквівалентно 55764 грн. Після чого, ОСОБА_7 з викраденим майном із місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Українська фінансова група» матеріальну шкоду на загальну суму 125764 грн.

Вказані дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною 3 статті 186 Кримінального кодексу України.

14 січня 2017 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.

21.05.2025 року до Шевченківського районного суду м. Харкова від старшого слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Постановою старшого слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 16 травня 2025 року ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук.

Клопотання мотивує неодноразовим неприбуттям підозрюваного ОСОБА_5 до органу слідства, про дату, повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомляв, також ухвали суду про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не виконувались у зв`язку з не встановленням місцезнаходження підозрюваного. Постановою старшого слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 25.01.2017 року ОСОБА_5 оголошено в розшук. За результатами проведених розшукових дій стосовно ОСОБА_5 встановлено, що останній 14.01.2017 року перетнув Державний кордон України.

Підозра ґрунтується на показаннях свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події, протоколами пред`явлення осіб та предметів для впізнання.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_11 офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх дітей та утриманців не має, не території міста Харкова та області не зареєстрований та не проживає, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, у зв`язку з чим з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від явки до слідчого та суду.

Таким чином, вважає слідчий, що лише застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою зможе запобігти вищевикладеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений, зокрема, оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження суд за участю обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Постановою старшого слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 16 травня 2025 року ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук.

При вирішенні даного клопотання, суд бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно поданого клопотання ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України. Судом у ході розгляду клопотання слідчого не встановлено обставин, які б свідчили про необґрунтованість підозри ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, про яке йому було повідомлено на стадії досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини наголошує, що для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати не свавільним в сенсі пункту 1 статті 5 Конвенції, відповідності цього заходу вимогам національного закону недостатньо. Застосування такого заходу має також бути необхідним за конкретних обставин (рішення у справах „Нештак проти Словаччини та „Хайредінов проти України).

У ході розгляду клопотання прокурора судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_11 протягом тривалого часу до слідчого не з`являвся, поважність причини неявки не повідомляв, перетнув державний кордон України та перебуває за її межами, у зв`язку із чим слідчим оголошений міжнародний розшук.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує дані про особу ОСОБА_5 , тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також обставини та наслідки його вчинення, та на підставі досліджених матеріалів клопотання, приходить до висновку про підтвердження у повному обсязі ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено прокурором у судовому засіданні та слідчим у клопотанні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, у справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як зазначає Європейський Суд з прав людини, у кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_12 кримінального правопорушення свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Враховуючи наявність достовірних доказів, які надані суду щодо переховування підозрюваного від слідства, у зв`язку з чим його оголошено у міжнародний розшук, з урахуванням обставин, визначених ст. 178 КПК України, достатності доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про підтвердження обставин, які свідчать про недостатність обрання більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, про обрання якого просить слідчий, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 575 КПК України, видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Обов`язковою умовою здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначена вимога міститься у ч.2 ст.58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатися завірена копія постанови про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Крім цього, неприйнятними для екстрадиції процесуальним рішенням є ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу, що за своєю природою не є рішенням про обрання або застосування запобіжного заходу, відповідно до вищевказаних нормативних актів, які мають вищу юридичну силу ніж чинне кримінально процесуальне законодавство.

Частиною 6 ст.193 КПК України встановлений особливий порядок обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо осіб, оголошених у міжнародний розшук: слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Аналогічну позицію викладено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013.

Згідно ст.575 КПК України клопотання про видачу особи в Україну готує слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, з дотриманням вимог, передбачених цим Кодексом та відповідним міжнародним договором України. Клопотання складається у письмовій формі і повинно містити дані про особу, видача якої вимагається, обставини і кваліфікацію вчиненого нею злочину. До клопотання додається документ, а саме засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Так, слідчий суддя, суд наділений правом розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що такого підозрюваного, обвинуваченого оголошено у міжнародний розшук (ч.6 ст.193 КПК України).

При цьому після затримання особи, яка перебувала у міжнародному розшуку, слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, юрисдикція якого поширюється на місце вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч.6 ст.193 КПК України можливе після затримання особи, яка перебувала у міжнародному розшуку, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу· доставки такої особи до органу досудового розслідування, юрисдикція якого поширюється на місце вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно інструкції про порядок використання правоохоронними органами кримінальної поліції України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол. Відповідно до пункту ІV про порядок запитання публікації оповіщень Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту обмеження особи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну. Однієї з умов Червоного оповіщення, є надання завіреної належним чином копії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ( у томі числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії досудового розслідування.

Відтак, клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід задовольнити.

На підставі ч. 4 ст. 197 КПК України, строк дії даної ухвали судом не встановлюється.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 197, 315, 369-372, 376, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000184 від 14 січня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 6 статті 193 КПК України, після затримання підозрюваного і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Головуючий: суддя ОСОБА_1