Справа №463/5692/25
Провадження №1-кс/463/5737/25
У Х В А Л А

01 липня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

представника скаржника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

в м. Львові,

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо неповернення тимчасово вилученого майна, -

в с т а н о в и в :

представник скаржника звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова із скаргою у кримінальному провадження №0000179 від 5 серпня 2024 року на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо повернення тимчасово вилученого 19 лютого 2025 року під час обшуку майна, а саме: ноутбуку DELL Latitude 5580 P60F у корпусі чорного кольору, S/N: 4RW3HM2, без видимих ушкоджень із зарядним пристроєм до нього.

Скаргу обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 172, офіс 1014. В ході проведення обшуку виявлено та вилучено, зокрема, ноутбуку DELL Latitude 5580 P60F у корпусі чорного кольору, S/N: 4RW3HM2. Оскільки таке майно прямо не зазначено в ухвалі, а тому вважається тимчасово вилученим. Станом на день подання скарги арешт на вказане майно не накладено, а тому таке майно має бути негайно повернуто власнику.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав з аналогічних підстав.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні зазначили, що дійсно ноутбуку DELL Latitude 5580 P60F у корпусі чорного кольору, S/N: 4RW3HM2, без видимих ушкоджень із зарядним пристроєм до нього було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 172, офіс 1014. Арешт на вказаний ноутбук не накладався.

Заслухавши пояснення представника скаржника, слідчого та прокурора, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Із матеріалів скарги вбачається, що в межах кримінального провадження №0000179 від 5 серпня 2024 року в ході проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 172, офіс 1014, було виявлено та вилучено майно, зокрема, ноутбуку DELL Latitude 5580 P60F у корпусі чорного кольору, S/N: 4RW3HM2, без видимих ушкоджень із зарядним пристроєм до нього, що стверджується протоколом обшуку.

Підставою для проведення обшуку було зазначено ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 30.01.2025 у справі №463/490/25, якою було задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000179 від 05.08.2024.

Вказаною ухвалою слідчого судді від 30.01.2025 слідчим надано дозвіл на проведення обшуку з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання предметів, речей та документів, які стосуються оцінки майна (активів) замовником якого є АРМА або його структурні підрозділи, зокрема відшукання: документів щодо оцінки майна та його рецензування, нотаток, записників, інших документів, чорнових записів, мобільних телефонів, флеш-накопичувачів, ноутбуків, жорстких дисків та інших носіїв інформації, грошових коштів, одержаних злочинним шляхом, а також предметів, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та свідчать про здійснення протиправних дій.

Відповідно до положень ч.7 ст.236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до положень ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

В судовому засіданні учасники кримінального провадження підтвердили, що клопотання про арешт майна на вказане майно не подавалось.

Як вбачається із матеріалів скарги, тимчасово вилучене майно на даний час не повернуто.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язковою умовою для розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна є те, що таке клопотання повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. У разі недотримання вказаних строків майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Такий висновок зроблено ВП ВС у постанов від 10.09.2020 (справа № 11-904сап19 https://reyestr.court.gov.ua/Review/91555178.

Окрім цього, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Такий висновок зроблено у постанові ВП ВС від 05.11.2019 по справі № 9901/763/18 (№ в ЄДРСР 86036738). https://reyestr.court.gov.ua/Review/86036738.

В судовому засіданні встановлено, що після вилучення в ході обшуку майна, яке вказано у протоколі обшуку, слідчий до слідчого судді із клопотанням про арешт майна не звертався. Строки звернення із таким клопотанням пройшли.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень ч.1 ст.9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

З врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, вважаю, що бездіяльність щодо неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу суперечить вказаним вище нормам, а тому скарга в цій частині є обґрунтованою і підставною.

Разом з тим, відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Тому враховуючи положення ч.2 ст.307 КПК України, а також виходячи з того, що положення кримінального процесуального законодавства не передбачають можливості прийняття процесуального рішення про визнання бездіяльності протиправною за результати розгляду скарги, приходжу до переконання, що вимоги в частині визнання бездіяльності протиправною виходять за межі повноважень слідчого судді, а тому до задоволення не підлягають.

Керуючись вимогами статтей 9, 284, 303, 306, 307, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

п о с т а н о в и в :

скаргу задоволити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, повернути тимчасово вилучене 19 лютого 2025 року під час обшуку майно, а саме: ноутбуку DELL Latitude 5580 P60F у корпусі чорного кольору, S/N: 4RW3HM2, без видимих ушкоджень із зарядним пристроєм до нього, особі, в якої його було вилучено.

В решті в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_7