запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/747/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №334/3373/25Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 13 серпня 2025 року про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 13 серпня 2025 року за клопотанням слідчого строком на 60 днів продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, посилається на її незаконність та необґрунтованість. Зазначає про відсутність доказів, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти передбаченим ч.1 ст.177 КПК ризикам. Тому захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Під час апеляційного розгляду захисник і підозрюваний підтримали апеляційну скаргу. Прокурор заперечила проти скарги.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що слідчий СВ Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , посилаючись на наявність передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК ризиків, звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , якому 14.05.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні передбачених ч.3 ст.332, ч.3 ст.358 КК злочинів.

15.05.2025 року слідчим суддею Дніпровського районного суду м.Запоріжжя застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_8 до 11.07.2025 року.

Постановою в.о. керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області від 07.07.2025 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 14.08.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 08.07.2025 року в межах строку досудового розслідування, а саме до 14.08.2025 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 11.08.2025 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, а саме до 14.10.2025 року.

У зв`язку з тим, що 14.08.2025 року спливає строк тримання під вартою ОСОБА_8 , а у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та розшукових дій, а також з огляду на існування у даному провадженні передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК ризиків, слідчий просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 .

Слідчим суддею задоволено клопотання слідчого із посиланням на те, що ризики, які стали підставою для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати та не зменшились; застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання встановленим ризикам. Крім того, у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та розшукових дій.

Разом з тим, колегія суддів не може в повній мірі погодитися із зазначеним рішенням слідчого судді виходячи з такого.

За змістом ст.199 КПК слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в передбаченому цим Кодексом порядку. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

На переконання колегії суддів слідчий суддя дотримався цих вимог закону. Так, із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання.

Відповідно до вимог ст.178 КПК слідчим суддею врахована вагомість на цій стадії досудового розслідування наявних доказів про вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , відомості про його особу в їх сукупності, а також конкретні обставини інкримінованих йому злочинів.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності передбачених ст.177 КПК ризиків в межах своїх повноважень слідчий суддя встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими. Заявлені у клопотанні ризики можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків на даний час існують.

З існуванням цих ризиків погоджується і колегія суддів.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, що дають підстави вважати, що ОСОБА_8 з метою уникнення покарання та відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суворість та невідворотність послідуючого покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що являється ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що не виключається можливість незаконного впливу на свідків, оскільки вони в судовому засіданні допитані не були, а підозрюваному можуть бути відомі адреси їх проживання чи роботи, у зв`язку з чим, він може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності, а факт їх допиту на стадії досудового розслідування не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки вони повинні бути допитані безпосередньо в судовому засіданні для виконання вимог ч.4 ст.95 КПК.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ці обставини, на переконання колегії суддів, у сукупності із обґрунтованістю підозри і складають ризики, передбачені ст.177 КПК, що свідчить про неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, є інвалідом другої групи, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Колегія суддів зауважує, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , не є самостійною підставою для продовження строку тримання під вартою підозрюваного, натомість слідчим суддею враховано сукупність усіх встановлених у даному провадженні обставин, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження застосування щодо ОСОБА_8 обмежувального заходу.

Також колегією суддів враховано особливості та заплановану тривалість досудового розслідування, необхідність додаткового часу для проведення додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, та неможливість у зв`язку з цим проведення всіх необхідних слідчих дій, які в свою чергу свідчать про наявність однієї з підстав надання строку для продовження тримання підозрюваного під вартою.

Відомості про стан здоров`я ОСОБА_8 були предметом перевірки слідчого судді, який, виходячи з наявних медичних довідок, дійшов висновку про відсутність даних, які би безумовно унеможливлювали тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою. Такі висновки суду захисником в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду будь-якими доказами не спростовано.

При цьому колегія суддів вважає, що попри прийняте обґрунтоване рішення щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , у даному випадку можливе застосування й альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Так, відповідно до положень ч.3 ст.183 КПК, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя з огляду на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, керуючись ч.4 ст.183 КПК, обираючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, не визначив розмір застави. Ухвалення слідчим суддею рішення про визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою особі, яка підозрюється у вчиненні передбачених ст.ст.358, 332 КК злочинів, є не правом судді, а його обов`язком.

Враховуючи наявні матеріали провадження та дані про особу підозрюваного, приймаючи до уваги процесуальну поведінку підозрюваного, а також відсутність нових ризиків, колегія суддів вважає за можливе визначити підозрюваному у відповідності до вимог ч.5 ст.182 КПК розмір застави, а також передбачені статтею 194 цього Кодексу обов`язки підозрюваного у разі її внесення.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 13 серпня 2025 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 в частині невизначення грошової застави змінити.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 75700 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, , Банк отримувача Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача (IBAN) UA0001205, Призначення платежу: застава за (вказати П.І.Б. особи, за яку вноситься застава); номер справи (провадження); суд, в якому розглядається справа, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_8 з-під варти та повідомити про це суд.

З моменту звільнення ОСОБА_8 з-під варти у зв`язку з внесенням застави вважати його таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_8 обов`язок прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за викликом; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання; повідомити слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про всі свої засоби можливого зв`язку; утримуватися від спілкування із свідками у справі; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти), для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Заборонити ОСОБА_8 виїзд за кордон.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 334/3373/25