ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2995/25
Провадження № 1-кс/362/300/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання адвоката ОСОБА_4 , якій діє в інтересах власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про скасування арешту майна накладеного відповідно до ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2021 року,

в с т а н о в и в:

28.04.2025 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , якій діє в інтересах власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про скасування арешту майна в якому просить скасувати арешт накладений відповідно до ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2021 року (справа № 362/4196/21) на земельні ділянки за кадастровими номерами: :06:010:0207, що належить ОСОБА_5 ; :06:010:0208, що належить ОСОБА_6 ; :06:010:0209, що належить ОСОБА_7 ; :06:010:0214, що належить ОСОБА_8 ; :06:010:0215, що належить ОСОБА_9 ; :06:010:0216, що належить ОСОБА_10 ; :06:010:0219, що належить ОСОБА_11 . Скасувати заборону будь-яким фізичним та юридичним особами здійснювати будь-яку господарську діяльність на вказані земельні ділянки та скасувати заборону державним реєстраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів (посадовим особам Мінюсту, нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо набуття або припинення права власності та користування, зміни власників та користувачів, зміни форми власності та порядку користування вказаними земельними ділянками.

Вказуючи у клопотанні, що 10 серпня 2021 року ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області в рамках розслідування кримінального провадження № 0000040 від 01.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України накладено арешт, серед інших, на земельні ділянки за кадастровими номерами: :06:010:0207, що належить ОСОБА_5 ; :06:010:0208, що належить ОСОБА_6 ; :06:010:0209, що належить ОСОБА_7 ; :06:010:0214, що належить ОСОБА_8 ; :06:010:0215, що належить ОСОБА_9 ; :06:010:0216, що належить ОСОБА_10 ; :06:010:0219, що належить ОСОБА_11 . Слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що вилучене майно підпадає під ознаки ст. 98 КПК України, а саме те, що майно є речовим доказом, та майном, щодо якого існує сукупність розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, що в сукупності слугує підставою для застосування обмежувальних заходів з метою уникнення приховування, перетворення чи знищення майна. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 являються власниками земельних ділянок, на які в подальшому було накладено арешт. Земельні ділянки вони отримали у власність абсолютно законно.

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не є підозрюваними у даному кримінальному провадженні, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не є особами, щодо яких здійснюється провадження та щодо яких може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна. В даному кримінальному провадженню його клієнти не мають жодного процесуального статусу. На даний час, по вказаному кримінальному провадженню, жодній особі не повідомлено про підозру. Крім того, необхідно врахувати тривалий час досудового розслідування. З моменту накладення арешту минуло три з половиною роки. За цей час орган досудового розслідування міг здійснити всі необхідні заходи для встановлення істини в даному кримінальному провадженні і припинити порушення права власності його клієнтів. У органу досудового розслідування немає жодних даних, які вказують на те, що арештовані земельні ділянки відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та подальший арешт вказаного майна є необхідним.

В зв`язку з вищевикладеним вважає, на даний час існують всі підстави для скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2021 року.

Представник власників майна - адвокат ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд клопотання у його відсутності та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала з приводу заявленого клопотання, просила відмовити, зазначивши, за процесуального керівництва вона здійснює контроль за досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні, досудове розслідування ще триває.

Слідчий суддя, заслухавши заперечення прокурора, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, матеріали кримінального провадження № 0000040 від 01.07.2021, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ відділу поліції №1 Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000040 від 01.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2021 року (Справа №362/4196/21) в рамках кримінального провадження №0000040 від 01.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364 КК України накладено арешт, із забороною користування та розпорядження серед інших, на земельні ділянки за кадастровими номерами: :06:010:0207, що належить ОСОБА_5 ; :06:010:0208, що належить ОСОБА_6 ; :06:010:0209, що належить ОСОБА_7 ; :06:010:0214, що належить ОСОБА_8 ; :06:010:0215, що належить ОСОБА_9 ; :06:010:0216, що належить ОСОБА_10 ; :06:010:0219, що належить ОСОБА_11 (а.с.6-10).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 ПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2021 року (Справа №362/4196/21) в рамках кримінального провадження №0000040 від 01.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364 КК України накладено арешт, із забороною користування та розпорядження серед інших, на земельні ділянки за кадастровими номерами: :06:010:0207, що належить ОСОБА_5 ; :06:010:0208, що належить ОСОБА_6 ; :06:010:0209, що належить ОСОБА_7 ; :06:010:0214, що належить ОСОБА_8 ; :06:010:0215, що належить ОСОБА_9 ; :06:010:0216, що належить ОСОБА_10 ; :06:010:0219, що належить ОСОБА_11 .

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на вказане майно накладався з метою збереження речових доказів, а саме унеможливлення відчуження майна.

Задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту, слідчий суддя врахував наявність правових підстав, передбачених ч. 1-3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на таке майно.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 являються власниками вказаних земельних ділянок, що підтверджується інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів від 24.02.2022 року.

Крім того, матеріали кримінального провадження №0000040 від 01.07.2021 року, на підставі яких вирішувалося питання про накладення арешту свідчать, що на тому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим, прокурором у судовому засіданні додаткових доказів чи документів на спростування доводів клопотання адвоката не надано, також не надано і доказів на підтвердження обставин, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

При цьому, слід зазначити, що прокурор зобов`язаний довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.

Разом з тим, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000040 від 01.07.2021 року триває з 2021 року, повідомлення про підозру заявникам не вручалась, а відтак підстави для накладення арешту на майно останніх з метою конфіскації відсутні. Даних, які б свідчили про те, що арештоване майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, слідчому судді не надано.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що арешт на земельні ділянки був накладений у 2021 році, що свідчить про те, що в органу досудового розслідування було достатньо часу для з`ясування питання законності набуття права власності земельних ділянок, які належать заявникам.

Таким чином, органом досудового розслідування не надано слідчому судді достатніх та належних даних для висновку про наявність підстав, які б виправдали тримання майна, належного заявникам, під арештом.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Статтями 7, 16 КПК України, визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, такі додаткові доводи щодо необхідності продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, прокурором у судовому засіданні не наведено.

Також у відповідності з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду надано не було, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, дійшов до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.

Аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту такого майна.

Викладені обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту на вказані земельні ділянки, на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали. Крім того, слідчому судді не наведено додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

За таких обставин, враховуючи, що досліджені в судовому засідання матеріали кримінального провадження №0000040 від 01.07.2021 року не містять достатніх фактичних даних, які б свідчили про те, що земельні ділянки, які належать заявникам, набуті в результаті вчинення злочину та/або є предметом кримінального правопорушення, що виправдовувало втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення справедливого балансу між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 16, 22, 98, 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , якій діє в інтересах власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про скасування арешту майна накладеного відповідно до ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2021 року- задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2021 року у справі №362/4196/21 із забороною користування та розпорядження, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером: :06:010:0207, площею 0.12 га, що на праві власності належить ОСОБА_5 , земельну ділянку з кадастровим номером :06:010:0208, площею 0.12 га, що на праві власності належить ОСОБА_6 , земельну ділянку з кадастровим номером: :06:010:0209, площею 0.12 га, що на праві власності належить ОСОБА_7 , земельну ділянку з кадастровим номером: :06:010:0214, площею 0.12 га, що на праві власності належить ОСОБА_8 , земельну ділянку з кадастровим номером: :06:010:0215, площею 0.12, що на праві власності належить ОСОБА_9 , земельну ділянку з кадастровим номером: :06:010:0216, площею 0.12 га, що на праві власності належить ОСОБА_10 , земельну ділянку з кадастровим номером: :06:010:0219, площею 0.12 га, що на праві власності належить ОСОБА_11 .

Скасувати накладену ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2021 року у справі №362/4196/21 заборону державним реєстраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів (посадовим особам Мінюсту, нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо набуття або припинення права власності та користування, зміни власників та користувачів, зміни форми власності та порядку користування, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером: :06:010:0207, площею 0.12 га, що на праві власності належить ОСОБА_5 , земельну ділянку з кадастровим номером :06:010:0208, площею 0.12 га, що на праві власності належить ОСОБА_6 , земельну ділянку з кадастровим номером: :06:010:0209, площею 0.12 га, що на праві власності належить ОСОБА_7 , земельну ділянку з кадастровим номером: :06:010:0214, площею 0.12 га, що на праві власності належить ОСОБА_8 , земельну ділянку з кадастровим номером: :06:010:0215, площею 0.12, що на праві власності належить ОСОБА_9 , земельну ділянку з кадастровим номером: :06:010:0216, площею 0.12 га, що на праві власності належить ОСОБА_10 , земельну ділянку з кадастровим номером: :06:010:0219, площею 0.12 га, що на праві власності належить ОСОБА_11 .

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали оголошено 06.05.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1