Справа № 462/5307/24
провадження 1-в/462/82/25
У Х В А Л А

15 квітня 2025 року Залізничний районний суд м.Львова

у складі:

судді Ліуша А.І.

за участі секретаря Поляниці А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву заступника начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області про видачу виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ:

вироком Залізничного районного суду м. Львова від 02 липня 2024 року, ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні кримінальних проступків, передбачених частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358 та частиною 4 ст. 358 КК України та обрано йому покарання за частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358 КК України у виді 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень; за частиною 4 ст. 358 КК України у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних проступків, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_1 , покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. Так, вказаний вирок набрав законної сили 02 серпня 2024 року та надійшов на виконання до уповноваженого органу з питань пробації 03 вересня 2024 року. Відтак, просить суд поновити строк пред`явлення виконавчого документа до виконання відповідності до частини 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», та видати виконавчий лист у справі.

Учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши заяву, суд приходить до висновку, про необхідність відмови в задоволенні поданої заяви, з огляду на наступне.

Судом було встановлено, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 02 липня 2024 року, ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні кримінальних проступків, передбачених частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358 та частиною 4 ст. 358 КК України та обрано йому покарання за частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358 КК України у виді 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень; за частиною 4 ст. 358 КК України у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних проступків, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_1 , покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

У відповідності до положень ч.1-2 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Так, вказаний вирок набрав законної сили 02 серпня 2024 року. При цьому, як зазначено самим заявником, вирок суду надійшов до виконання до уповноваженого органу з питань пробації 03 вересня 2024 року, тобто в межах передбаченого тримісячного строку, що виключає наявність об`єктивних перешкод для своєчасного пред`явлення його до виконання.

Крім того, суд звертає увагу на те, що заявником взагалі не наведено жодного аргументу, який би свідчив про поважність причин пропущення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання. У поданій заяві не зазначено, чому протягом понад двох місяців після отримання вироку 03 вересня 2024 року і до спливу строку 02 листопада 2024 року уповноваженими особами не було вжито жодних дій для його виконання. Така бездіяльність свідчить про відсутність належної правової ініціативи з боку державного органу, що у свою чергу, не може бути перекладено на суд як підстава для поновлення строку. Відсутність вказівки на будь-які об`єктивні обставини чи документи, які б підтверджували неможливість пред`явлення виконавчого документа до виконання у встановлений законом строк, унеможливлює задоволення відповідної заяви.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що виконавчий документ перебував у розпорядженні уповноваженого органу протягом щонайменше двох місяців до закінчення строку, та жодних підтверджень поважності причин бездіяльності заявником не надано, суд доходить висновку, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущено безпідставно, а отже, правові підстави для його поновлення, як і для видачі дубліката виконавчого листа відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, 26 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні заяви заступника начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області про видачу виконавчого листа, - відмовити за безпідставністю.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: А.І. Ліуш