Справа № 761/8160/25
Провадження № 1-кс/761/6038/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в залі суду клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.11.2024 у справі № 761/41403/24, а саме на грошові кошти, номіналом 100 доларів США у кількості 140 (сто сорок) штук на загальну суму 14000 доларів США, у зв`язку із тим, що слідчим суддею під час постановлення узхвали про арешт майна не було враховано та досліджено те, що обшук був проведений без наявності ухвали слідчого судді, прокурор не звертався з клопотанням про легалізацію проведеного обшуку, а вказані грошові кошти не підпадають під ознаки речових доказів, адже ОСОБА_3 мав офіційні джерела доходу, які значно перевищують суму, яка була в нього вилучена, а тому, вказані кошти не могли бути отримані злочинним шляхом,у зв`язку із чим, арешт підлягає скасуванню.

У судове засідання представник власника майна та прокурор не прибули, будучи повідомленими про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Слідчий суддя, вивчивши матеріли клопотання про скасування арешту майна, не вбачає на даний час підстав для задоволення клопотання, виходячи із наступного.

У судовому засіданні встановлено, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000980 від 29.09.2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111; ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 113; ч. 3 ст. 436-2; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України..

В межах вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2024 року, у справі № 761/41403/24, накладено арешт на грошові кошти, номіналом 100 доларів США у кількості 140 (сто сорок) штук на загальну суму 14 000 доларів США, які булми вилучені за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :12:004:0700), що на праві власності належить ОСОБА_3 , питання про скасування арешту яких порушується у даному клопотанні, з метою забезпечення спеціальної конфіскації та збереження речових доказів.

Так, порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, зокрема, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Більше того, ознайомившись з ухвалою Київського апеляційного суду від 23 січня 2025 року, за результатами розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_4 який діє в інтересах ОСОБА_3 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2024 року, відповідно до якої вказану ухвалу слідчого судді залишено без змін, тобто колегією суддів було перевірено законність підстав накладення арешту на це майно.

Разом із тим, жодних інших доводів, аніж ті, що були предметом судового розгляду колегією суддів Київського апеляційного суду, представник власника майна не навів.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як убачається, досудове розслідування триває, наявні дані щодо відповідності вказаного майна критеріям речових доказів, при накладенні арешту на майно, слідчим суддею було враховано фактичні обставини кримінального провадження, а доводи представника зазначені у клопотанні на думку слідчого судді не є переконливими, для висновку, що в даному заході забезпечення кримінального провадження відпала потреба, а відтак на даний час підстав для скасування арешту з цього нерухомого майна не вбачається.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 174, 309, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1