ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/127/25 Номер провадження 11-кп/814/1148/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

представника установи ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 16 січня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання Державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бабин Іллінецького району Вінницької області, громадянина України, судимого, засудженого:

10.05.2023 Немирівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.286-1 КК України на 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 7 років.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений неодноразово засуджувався за злочини, в тому числі двічі за вчинення кримінальних правопорушень проти безпеки руху та експлуатації транспорту, злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння, на час звернення з поданням не працював та відсутні докази про те, що він виявляв бажання працювати, а установою відмовлено, завдану шкоду потерпілій не відшкодував, як і процесуальні витрати. Адміністрацією установи зазначено, що заходи індивідуальної програти соціально-виховної роботи із засудженим виконано лише частково. За час відбування покарання отримав 2 стягнення та 4 заохочення. Тому, суд дійшов висновку, що хоча засуджений характеризується позитивно, це є недостатнім для висновку про його виправлення.

Не погоджуючись з рішенням суду засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою подання адміністрації ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)» про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі задовольнити.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що він відбув більше половини строку призначеного покарання. Під час відбування покарання залучався до роботи, у тому числі на безоплатній основі, дотримувався правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи.

Крім цього зазначив, що судом не було враховано, що ДТП фактично сталося з вини потерпілого, який, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи велосипедом по зустрічній смузі руху раптово виїхав на його смугу руху на невеликій відстані від його автомобіля. Експертне дослідження було здійснено на основі показань свідка, який зазначив відстань, проте цей свідок моменту ДТП не бачив. Вказані обставинами будуть переглянуті за нововиявленими обставинами.

Інші учасники судового розгляду ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідача, засудженого в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу залишити без змін, представника установи, який підтримав подання, перевіривши матеріали провадження та особової справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та фактично відбув відповідний строк покарання, передбачений частиною четвертою цієї статті.

Частинами 3 та 4 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Необхідною умовою застосування положень статті 82 КК України є те, що засуджений став на шлях виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

При цьому, висновок суду повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь час відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 засуджений 10.05.2023 Немирівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.286-1 КК України на 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 7 років.

Початок строку покарання ОСОБА_8 визначено з 30.08.2023, кінець строку покарання 21.06.2028.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 30.08.2023. За час перебування в Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)» отримав 2 стягнення 28.10.2021 та 09.10.2021 до вступу вироку в законну силу. З 06.10.2023 відбував покарання в Державній установі «Крюковська виправна колонія (№29)». Впродовж відбування покарання характеризувався позитивно, отримав 5 заохочення, стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими різної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Бере активну участь у програмах/заходах та програмах диференційованого виховного впливу.

Крім цього, з матеріалів особової справи вбачається, що засудженим ОСОБА_9 біля сміттєвих баків було знайдено мобільний телефон. Рішенням дисциплінарної комісією установи від 08.02.2025 визнано недоцільним застосовувати до ОСОБА_9 стягнення, а вирішено обмежитися виховною бесідою.

Слід зазначити, що призначення більш м`якого покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

Головною передумовою для застосування до особи більш м`якого покарання - є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт того, що засуджений став на шлях виправлення.

Той факт, що засуджений ОСОБА_9 на момент розгляду клопотання фактично відбув половину строку, передбаченого п.2 ч.4 ст. 82 КК України, не може бути безумовною підставою заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покарання.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що під час перебування в установі попереднього ув`язнення допускав порушення порядку утримання за що двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності, зокрема був поміщений в карцер, кримінальне правопорушення вчинив в стані алкогольного сп`яніння, наслідки вчиненого, під час розгляду справи свою вину у чиненому не визнав. Не погоджується засуджений з обставинами провадження і на даний час та вважає, що кримінальне провадження щодо нього необхідно переглянути за нововиявленими обставинами.

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_8 злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий, а також відсутність обґрунтованих даних про виправлення засудженого, колегія суддів дійшла висновку, що матеріали провадження в достатній мірі не містять об`єктивних доказів того, що засуджений дійсно став на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Враховуючи викладене, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність визначених законом підстав для заміни ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким та належним чином мотивував своє рішення. Сама по собі позитивна характеристика засудженого в установі на час звернення з поданням є нормальною поведінкою засудженого та є недостатньою підставою для заміни засудженому покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 407, 419КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 16 січня 2025 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4