Справа № 529/708/25
Провадження № 1-кп/529/120/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря c/з - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000562 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Диканька Диканського району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, безробітного, військовозобов`язаного, інваліда 3 групи, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, в силу ст. 89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

Згідно обвинувального акта обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи з вересня 2022 року по березень 2023 року на бойових позиціях в зоні бойових дій поблизу населеного пункту Вербове Пологівського району Запорізької області, в посадці між полями знайшов корпус ручної гранати Ф-1 споряджений всередині та два запала до неї, які вирішив привласнити собі. Таким чином, своїми умисними діями, без передбаченого законом дозволу, придбав вибуховий пристрій.

Після цього ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що знайдений корпус гранати із двома запалами являється вибуховим пристроєм, вільний обіг якої заборонено, перевіз із Запорізької області до території селища Диканька, де зберігав у підвалі будинку за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .

12.07.2025 о 20:40 год. під час патрулювання працівниками СПД №2 ВП №2 Полтавського РУП на території парку імені Гоголя, розташованому в селищі Диканька Полтавського району Полтавської області, був зупинений ОСОБА_4 , у якого було виявлено і вилучено корпус ручної осколкової гранати Ф-1, споряджений в середині, уніфікований запал ручної гранати модернізований УЗРГМ та уніфікований запал ручної гранати модернізований УЗРГМ-2. При цьому, у разі поєднання в єдину конструкцію корпусу ручної осколкової гранати Ф-1 і уніфікованого запала ручної гранати модернізованого УЗРГМ вони відносяться до категорії вибухових пристроїв (боєприпасів).

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, яке виразилося у незаконному придбанні та зберіганні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

В ході досудового розслідування між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в якій зазначені формулювання обвинувачення, його правова кваліфікація, вказано, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, беззастережно визнав свою винуватість у придбанні та зберіганні вибухових пристроїв (боєприпасів) без передбаченого законом дозволу.

У даній угоді про визнання винуватості також вказано узгоджене прокурором та підозрюваним покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі на строк три роки, із звільненням, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, визначеним судом, а також згода сторін на його призначення та наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. При цьому, обвинувачений та його захисник просили суд затвердити угоду та призначити узгоджене покарання. Обвинувачений вказав, що цілком розуміє наслідки укладення угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 липня 2025 року з обвинуваченим ОСОБА_4 .

Заслухавши сторін угоди, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, суд дійшов до наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженнях щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. При цьому така угода може бути укладена якщо внаслідок вчинення кримінального проступку, злочину шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, угода про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором укладена щодо вчинення тяжкого злочину, внаслідок якого завдано шкоду лише державним та суспільним інтересам.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України.

Також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що укладення угоди між сторонами відбулося добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Питання речових доказів слід вирішити керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Виходячи з того, що по справі були понесені витрати на проведення судової експертизи у розмірі 2674,20 грн, то відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України ці витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Керуючись ст. 374, 376, 468, 472, 473-475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.07.2025 між прокурором Диканської окружної прокуратури і обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000562 від 13.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки в період іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної експертизи в розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн. 20 коп.

Речові докази: два запали ручної гранати УЗРГМ, поміщені до пакету Експертної служби МВС України №3766526, корпус ручної осколкової гранати Ф-1, поміщений до пакету Експертної служби МВС України №3766527, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, передати на потреби Збройних Сил України.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та ОСОБА_4 , інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Диканський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1