Справа № 346/1592/23
Провадження № 1-кп/346/171/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , який обвинувачується за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст.309, ч.2 ст.15 - ч.3 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

прокурор в судовому засіданні підтримав вищевказане клопотання, в обґрунтування якого зазначає про продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 4-5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість обвинуваченого, усвідомлюючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та розмір покарання, переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, а також його суспільну небезпечність; вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи, що на розгляді в суді відносно нього перебувають кримінальні провадження за ч. 1, 2, 3 ст.307 та ч. 1 ст.309 КК України. Шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо нього неможливо запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні, беручи до уваги, що до 04.05.2025 року, тобто закінчення строку дії строку попередньої ухвали про продовження обвинуваченому зазначеного запобіжного заходу, завершити розгляд кримінального провадження з об`єктивних причин неможливо, а також, щодо нього вже було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави, яка ним внесена, останній не одружений, не працює та не має офіційних джерел для здобуття необхідних для існування речей, що в свою чергу призводить до відсутності стримуючих факторів переховуватись від суду.

Захисник судовому засіданні зазначив, що підстав для продовження вказаного запобіжного заходу не має, оскільки щодо обвинуваченого вже обрано запобіжний захід у вигляді застави. Тому захисник просить або відмовити в задоволенні цього клопотання, або ж вирішити питання про повернення застави, оскільки навіть якщо існують ризики, про які зазначає прокурор, запобігти їм можливо шляхом застосування іншого запобіжного заходу, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного заходу контролю або ж зменшити визначений розмір застави, враховуючи, що обвинувачений не допускав порушень покладених на нього обов`язків та займався суспільно корисною працею на волонтерських засадах, має матір, яка є джерелом фінансування та його підтримкою, тобто мав мінімальний набір соціальних зв`язків, а те, що він не одружений не є визначальним фактором для продовження зазначеного запобіжного заходу, враховуючи, що він перебуває під вартою.

Обвинувачений погодився з позицією захисника.

Заслухавши сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.03.2025 року обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто по 04.05.2025 року включно, з правом внесення застави 45 розмірів прожиткового мінімуму, що складає 136 260 грн. (який визначений ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.05.2024 року (справа №346/5759/23, провадження №1-кс/346/471/24)).

Згідно зі ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з положеннями п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується в незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин та психотропних речовин у великих розмірах, вчиненому повторно, а також у закінченому замаху на незаконне придбання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчиненому повторно, тобто у вчиненні тяжкого злочину та замаху на особливо тяжкий злочин, за які визначено покарання у виді позбавлення волі відповідно на строк від шести до десяти та від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, який усвідомлюючи невідворотність покарання, може вживати заходів до уникнення останнього, (враховуючи, що відносно нього судом також здійснюється розгляд об`єднаних декількох кримінальних проваджень й щодо інших значних епізодів, пов`язаних з незаконним придбанням з метою збуту та незаконним збутом психотропних речовин, особливо небезпечних психотропних речовин та особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинених повторно, в тому числі, у особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, а також незаконним придбанням, зберіганнням наркотичних засобів без мети збуту, та до нього застосовувались запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою та застави), а також вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги, що офіційно не працевлаштований, неодружений, що в свою чергу, на переконання суду, створює сприятливі передумови для продовження вчинення інших протиправних дій, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (не виключається вірогідність вжиття додаткових заходів до симулювання захворювання), що свідчить про відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків, та як наслідок існування вказаних в клопотанні ризиків. Станом на день розгляду клопотання прокурора ризики, запобігання спробам яких є метою та підставами застосування запобіжних заходів, не зменшилися та продовжують існувати. Крім того, завершити розгляд вказаного кримінального провадження до 04.05.2025 року, тобто до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, неможливо з об`єктивних причин, враховуючи, в тому числі, значну кількість епізодів, що інкримінуються обвинуваченому, та обсяг матеріалів та доказів, (зокрема, відеозаписів слідчих дій), що надається стороною обвинувачення для дослідження.

Отже, суд приходить до висновку про неможливість застосування до обвинуваченого на даній стадії кримінального провадження інших більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення виконанню цим обвинуваченим процесуальних обов`язків та судових рішень, у зв`язку з чим вважає доцільним продовжити дію раніше застосованого запобіжного заходу, задовольнивши клопотання прокурора.

Поряд з тим, відповідно до ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Визначений на підставі ухвали слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.05.2024 року (справа №346/5759/23, провадження №1-кс/346/471/24) розмір застави 45 розмірів прожиткового мінімуму, що складає 136 260 грн., слід залишити без змін.

З приводу позиції захисника щодо повернення застави, суд звертає увагу, що детальні відповіді на аналогічні його аргументи про можливість її повернення надані судом в ухвалах від 17.09.2024 року, 11.10.2024 року, 02.12.2024 року, 23.01.2025 року, 06.03.2025 року, за результатами розгляду його клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді застави та повернення застави відносно ОСОБА_4 , а також клопотань прокурора про продовження зазначеного запобіжного заходу обвинуваченому, в яких суд, серед іншого, зазначив, що аналіз положень ст. ст. 176, 182, 196, 200, 201, 201-1, 203, 331 КПК України дає підстави стверджувати, що застава є безстроковим запобіжним заходом та її дія може припинитись лише внаслідок звернення в дохід держави, скасування або зміни такого запобіжного заходу на інший. Застава забезпечує виконання підозрюваним, обвинуваченим не лише тих процесуальних обов`язків, покладених на них на певний строк відповідно до положень ст. 194 КПК України, у зв`язку із застосування запобіжного заходу, але й тих, що визначені ст. 42 цього Кодексу та діють протягом всього кримінального провадження. Відсутність з боку обвинуваченого будь-яких порушень чи створення перешкод для кримінального провадження, в тому числі не вчинення ним дій, направлених на переховування від суду чи впливу на учасників кримінального провадження у зв`язку з його перебуванням під вартою, що застосовувалось в іншому кримінальному провадженні, не є беззаперечним твердженням відсутності ризику переховування, такого впливу чи вчинення нових кримінальних правопорушень. З приводу обтяжливості для заставодавця застосованого запобіжного заходу суд зауважує, що визначений розмір альтернативного запобіжного заходу слідчим суддею обраховувався з огляду на обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого в своїй сукупності. Разом з цим, альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не був обов`язком будь-кого з фізичних чи юридичних осіб вносити визначену суму на депозитний рахунок суду у якості застави. Враховуючи, що судовий розгляд даного кримінального провадження не завершено, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається ОСОБА_5 як захисник не є підставою для скасування запобіжного заходу у вигляді застави та повернення застави. Об`єднанння декількох кримінальних проваджень в процесі судового розгляду не свідчить про одночасне застосування двох запобіжних заходів відносно однієї особи в одному кримінальному провадженні.

Щодо доводів захисника про можливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт, то вони не заслуговують на увагу, оскільки перебування обвинуваченого під домашнім арештом не зможе на даному етапі судового розгляду в повній мірі нівелювати наявні ризики, а відтак не буде здатним і забезпечити дієвість даного кримінального провадження в суді. Підстав для зменшення розміру застави, який є наближеним до середнього розміру, визначений як для особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, продовжити на строк 60 днів, а саме по 26 червня 2025 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_4 утримувати під вартою в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Визначити заставу - 45 (сорок п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 136 260 (сто тридцять шість тисяч двісті шістдесят) гривень, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: одержувач коштів: МФО: 820172, Код отримувача: 26289647, Банк отримувача: ДКС України, м. Київ, Рахунок: UA0002265, призначення платежу: застава по кримінальному провадженні за ОСОБА_4 .

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в зазначеному розмірі протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави та звільнення ОСОБА_4 з-під варти покласти на нього на строк до 26.06.2025 року включно такі обов`язки:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі Коломийського району Івано-Франківської області без дозволу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області;

3) утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків до обвинуваченого може бути застосований більш суворий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Коломийського міськрайонного суду коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки такого документу уповноважена службова особа має негайно здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти та повідомити письмово Коломийський міськрайонний суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з цим обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Розгляд кримінального провадження відкласти на 15.05.2025 року на 13:30 год.

Копію ухвали направити сторонам кримінального провадження та начальнику Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий суддя : ОСОБА_1