Справа № 462/3121/25
провадження 1-кс/462/750/25
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

06 травня 2025 року слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000535 від 03.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

Суть клопотання, що вирішується.

Прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , 05.05.2025 року (вх. № 9667) звернулась до слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова із клопотанням в порядку ст. 171 КПК України про накладення арешту на майно, а саме: велосипед марки «PROFILE» сірого кольору (без ідентифікуючих ознак) в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли та інше обладнання) шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування (ремонт, експлуатація), який належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що 02.05.2025 року, близько 17 год. 20 хв. по вул. Шевченка, 31,у м. Львові, відбулося ДТП (наїзд т/з на пішохода) за участю автомобіля марки «MINI COOPER» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та велосипеда марки «PROFILE» під керуванням неповнолітнього кермувальника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого доставлено в лікарську установу.

03.05.2025 року велосипед марки «PROFILE» сірого кольору (без ідентифікуючих ознак) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а місцем зберігання визначено майданчик тимчасового утримання що за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна, 7.

Оскільки велосипед марки «PROFILE» сірого кольору (без ідентифікуючих ознак) є речовим доказом і в подальшому буде залучений для проведення слідчих експериментів та проведення автотехнічних і транспортнотрасологічних експертиз, необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу шляхом накладання арешту на даний велосипед.

Без надання експертам велосипеда марки «PROFILE» сірого кольору (без ідентифікуючих ознак), останні будуть позбавлені можливості встановити технічний стан автомобіля, що в свою чергу не дасть можливості встановити причину ДТП .

Передання, на даний час на зберігання велосипеда марки «PROFILE» сірого кольору (без ідентифікуючих ознак), власнику створює загрозу забезпечення належного зберігання транспортного засобу (без знищення слідів злочину шляхом проведення ремонтно-відновлювальних робіт), з огляду на зазначене просить клопотання задовольнити.

Позиція учасників судового розгляду, які беруть участь у справі.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Власниця майна стосовно якого заявлене клопотання про накладення арешту ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, однак 06.05.2025 року (вх. № 9766) подала до Залізничного районного суду м. Львова письмове клопотання, у якому просила проводити розгляд справи без її участі.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи на яких ґрунтується клопотання, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов наступного висновку.

Встановлені судом обставини.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000535 від 03.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, яке кваліфіковане за ч. 1 ст. 286 КК України.

02.05.2025 року в період часу з 19 год. 00 хв. по 20 год. 15 хв. проведено огляд місця події, в ході якого було вилучено: автомобіль марки «MINI COOPER» р.н. НОМЕР_1 та велосипед марки «PROFILE».

03.05.2025 року вище вказані предмети визнано речовим доказом в межах кримінального провадження № 0000535.

Застосоване судом законодавство при розгляді клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98), оскільки у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, а у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Таким чином, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.

За змістом положень ст. 2 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Окрім того, ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Висновки суду.

Оскільки досудовим слідством встановлено, що вилучення речей може сприяти досягненню мети швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків та унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, їх визнано речовим доказом, а тому з огляду на матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що зазначені речі відповідають критеріям, визначеними у ст. 98 КПК України, а відтак для уникнення можливості їх приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, відчуження, необхідно накласти на них арешт.

З огляду на викладене, керуючись ст. 170 -173 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000535 від 03.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт, на велосипед марки «PROFILE» сірого кольору (без ідентифікуючих ознак) в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли та інше обладнання) шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування (ремонт, експлуатація), який належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який був вилучий в ході огляду місця події 02.03.2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя/підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: