У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/624/22

№ 1-кс/183/1209/25

02 липня 2025 року місто Самар Дніпропетровської області

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: слідчого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самар Дніпропетровської області клопотання прокурора Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2021 року за №0000048, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в :

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2021 року за №0000048, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, а саме на:

- об`єкти нерухомого майна, які входять до складу комплексу будівель та споруд (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 32) та складаються з приміщення, А-1 площею 31.7 кв.м, приміщення, В-1 площею 14.5 кв.м, приміщення, Г-1 площею 76.2 кв.м, приміщення, Д-1 площею 130.6 кв.м, приміщення, Е-1 площею 62.1 кв.м, приміщення, Ж-1 площею 68.7 кв.м, приміщення, И-1 площею 172.2 кв.м, приміщення, К-1, приміщення, Л-1, приміщення, туалет, М площею 8.3 кв.м, приміщення, Н-1, приміщення, П-1 приміщення, Р-1, ворота, №1, огорожі, №2,3, навіс, Ю,У,Я, що розташовані по вул. Овчаренко 2-Ш, с. Хащеве Самарівського району та на праві приватної власності належить ТОВ «ДОТ Світлячок» (, юридична адреса: 52001, Дніпропетровська область, Дніпровський р-н, місто Підгородне, ВУЛИЦЯ ДЕРЖАВНА, будинок 35) шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном;

- земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0004 шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном.

В обґрунтування клопотання зазначено, що розпорядженням Ради Міністрів Української РСР №54 від 30.07.1960 року земельна ділянка, площею 2,09 га, яка розташована на території Новомосковського (наразі Самарівського району) Дніпропетровської області була виділена Дніпропетровському електротехнічному заводу «Світлофор» під будівництво дитячого табору.

За наявною в матеріалах провадження інформацією, в 1962 році завершено будівництво дитячого літнього оздоровчого табору «Світлячок» заводу «Світлофор».

Згідно договору безвідплатного зберігання дитячого літнього оздоровчого табору «Світлячок», укладеного 19.03.1997 між Дніпропетровським електротехнічним заводом «Світлофор» та Управлінням МВС України на Придніпровській залізниці, а також Акту передачі дитячого літнього оздоровчого табору «Світлячок» заводу «Світлофор» від 19.03.1997 р. завод безвідплатно передав зі свого балансу вказаний табір, який прийнятий на баланс Управлінням МВС України на Придніпровській залізниці.

Законодавством колишньої Українського РСР, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР від 31.01.1966 року не передбачалось здійснення реєстрації речових прав на належне державі нерухоме майно, яке в силу діючих конституцій від 30.01.1937 та 20.04.1978 прямо визнавалось власністю держави.

Лише з прийняттям Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету по житловокомунальному господарству №56 від 13.12.1995 року було визначено відповідний порядок проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, який в подальшому неодноразово змінювався у зв`язку з прийняттям інших нормативно правових актів у вказаній сфері.

Однак, в порушення вищезазначеного порядку, а ні Дніпропетровським електротехнічним заводом «Світлофор» до моменту передачі вищевказаного дитячого табору, а ні Управлінням МВС України на Придніпровській залізниці після прийняття табору на баланс заходи, щодо державної реєстрації речових прав на об`єкт нерухомого майна не вживались.

Таким чином, враховуючи положення законодавства, яке діяло до моменту проголошення Декларації про державний суверенітет України, а також положення Постанови Верховної ради Української РСР №1165-ХІІ «Про перехід у юрисдикцію Української РСР державних підприємств і організацій союзного підпорядкування, розташованих на території республіки», Закону України «Про правонаступництво України» дитячий літній оздоровчий табір «Світлячок» має статус права державної власності.

На замовлення Управління МВС України на Придніпровській залізниці ФОП ОСОБА_5 11.12.2018 розроблено технічний паспорт на громадський будинок дитячого літнього оздоровчого табору «Світлячок», який розташований на території Вільненської сільської ради (наразі Губиниської селищної ради) згідно якого вказаний табір складається з наступних об`єктів нерухомості, а саме: гуртожиток «А-1» площею 140 кв.м.; душова «Б» площею 77 кв.м.; спальний корпус 1 «В-1» площею 177 кв.м.; спальний корпус 2 «Г-1» площею 172,3 кв.м.; спальний корпус 3 «Д-1» площею 131,3 кв.м.; їдальня «Е-1» площею 286,7 кв.м.; льодовик «Ж» площею 15,4 кв.м.; убиральня «З» площею 12,6 кв.м.; штабний будинок з верандою «И,И1» площею 39,8 кв.м.; гуртожиток «К-1»площею 76,7 кв.м.; ізолятор «Л» площею 23,6 кв.м.; шлакоблочний спальний корпус «М» площею 38,6 кв.м.

Наказом МВС України №551 від 22.08.2019 зобов`язано Управління МВС України на Придніпровській залізниці передати у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області об`єкти нерухомого майна дитячого оздоровчого табору «Світлячок».

Рішенням Дніпропетровської обласної ради №461-16/VII від 22.02.2019 надано попередню згоду на прийняття з державної до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області, без права відчуження, будівель та споруд дитячого оздоровчого табору «Світлячок».

В подальшому в процесі здійснення вищевказаної передачі було встановлено, що 11.06.2016 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 вчинені реєстраційні дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав на комплекс будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 32) та складаються з приміщення, А-1 площею 31.7 кв.м, приміщення, В-1 площею 14.5 кв.м, приміщення, Г-1 площею 76.2 кв.м, приміщення, Д-1 площею 130.6 кв.м, приміщення, Е-1 площею 62.1 кв.м, приміщення, Ж-1 площею 68.7 кв.м, приміщення, И-1 площею 172.2 кв.м, приміщення, К-1, приміщення, Л-1, приміщення, туалет, М площею 8.3 кв.м, приміщення, Н-1, приміщення, П-1 приміщення, Р-1, ворота, №1, огорожі, №2,3, навіс, Ю,У,Я.

Для державної реєстрації речових прав на вказане нерухоме майно за ТОВ «ДОТ ВЕСЕЛКА» державному реєстратору був наданий дублікат договору купівлі продажу нерухомого майна від 15.03.2000 р., укладений на товарній біржі «Українcька» () між Племінним заводом по виробництву племінних гусячих яєць колективне сільськогосподарське підприємство «Україна» () та ПП «Хімічний спектр» ().

При цьому, в дублікаті договору вказаний населений пункт село Хащове, якого як адміністративної одиниці не існує на території України.

На запит слідчого Товарною біржею «Українська» надано довідку №1/09-22 від 09.09.2022 про те, що біржові договори купівлі продажу, щодо комплексу будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с Хащове, вул. Овчаренко, буд. 2-Ш, №257 від 20.04.1999, від 07.09.2000, від 15.03.2000 в архіві біржі не знайдено.

Крім того, на наявному в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дублікаті договору купівлі продажу нерухомості від 15.03.2000 зокрема в переліку реквізитів Товарної біржі «Українська» серед контактних номерів біржі указаний абонентський номер НОМЕР_1 , який згідно листа АТ «Укртелеком» №220-ВИХ-80с141-2025 від 27.05.2025 зареєстрований у абонента товариства з 31.10.2023, тобто через три роки від дати нібито видачі дубліката відповідного договору.

Згідно листа Губиниської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області №1735 від 08.08.2022 Племінний завод по виробництву гусячих племінних яєць колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» (), ПП «Хімічний спектр» ( ), ТОВ «ДОТ Веселка» (), ТОВ «ДОТ Світлячок» () в період з 1997 по 03.12.2020 (утворення Губиниської ОГТ) не обліковувались у Вільненській сільській раді, як власники об`єктів нерухомого майна дитячого оздоровчого табору «Світлячок».

Згідно листа Вільненської сільської ради №404 від 25.07.2018 у Вільненській сільській раді відсутні дані про юридичну та поштову адресу колишнього ДОТ «Світлячок» на землях сільської ради за межами населених пунктів.

Згідно листа Губиниської селищної ради №1119 від 07.06.2021 Вільненською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області не приймалося рішень про присвоєння адреси ДОТ «СВІТЛЯЧОК». Відповідних заяв ні від ТОВ «ДОТ «СВІТЛЯЧОК», ні від УМВС України на Придніпровській залізниці до Вільненської сільської ради не надходило.

Згідно листа КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» ДОР за період здійснення функцій державного реєстратора прав власності на нерухоме майно на адміністративній території Новомосковського району з 01.09.2012 р. по 01.01.2013 р. КП «НМБТІ» ДОР» не проводило роботи з технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкт нерухомого майна - оздоровчий табір «Світлячок», розташований за адресою: Новомосковський район, с.Хащеве, вул. Овчаренко, буд.2-Ш. До 01.09.2012 адміністративна територія Новомосковського району перебувала в зоні обслуговування Новомосковського районного комунального підприємства БТІ «Інвентаризатор». Серед вилучених правоохоронними органами в НРКП БТІ «Інвентаризатор» та повернутих до КП «НМБТІ`ДОР інвентаризаційних справ додаткова інформація стосовно реєстрації права власності/зміни власника вказаного об`єкта нерухомого майна відсутня.

Допитана в статусі свідка ОСОБА_7 показала, що вона раніше працювала в Новомосковському районному комунальному підприємстві БТІ «Інвентаризатор». На наданому останній для ознайомлення дублікату договору купівлі продажу нерухомого майна від 15.03.2000 р., укладеного на товарній біржі «Україна» () між Племінним заводом по виробництву племінних гусячих яєць колективне сільськогосподарське підприємство «Україна» () та ПП «Хімічний спектр» () на якому напроти прізвища ОСОБА_7 стояв підпис, свідок показала, що вказаний підпис виконаний не нею та навіть не схожий на її підпис. Крім того, реєстраційний номер 5-1 не міг бути присвоєний вказаному договору або його дублікату так як в проміжок між 1998 та 2000 роком було зареєстровано значно більше договорів.

В подальшому, 22.09.2016 року державним реєстратором Губиниської селищної ради Новомосковського (наразі - Самарівського) району, Дніпропетровська області прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31518005 від 22.09.2016 згідно якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості про право власності ТОВ «ДОТ Світлячок» () на комплекс будівель та споруд, що знаходяться за адресою: с. Хащеве, вулиця Овчаренко, будинок 2-Ш (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 32) та складаються з приміщення, А-1 площею 31.7 кв.м, приміщення, В-1 площею 14.5 кв.м, приміщення, Г-1 площею 76.2 кв.м, приміщення, Д-1 площею 130.6 кв.м, приміщення, Е-1 площею 62.1 кв.м, приміщення, Ж-1 площею 68.7 кв.м, приміщення, И-1 площею 172.2 кв.м, приміщення, К-1, приміщення, Л-1, приміщення, туалет, М площею 8.3 кв.м, приміщення, Н-1, приміщення, П-1 приміщення, Р-1, ворота, №1, огорожі, №2,3, навіс, Ю,У,Я.

Вказане рішення прийняте на підставі поданих для проведення реєстраційних дій документів, а саме: акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 05.09.2016, видавник: ТОВ «ДОТ ВЕСЕЛКА» та ТОВ «ДОТ СВІТЛЯЧОК»; протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ДОТ СВІТЛЯЧОК», серія та номер: б/н, виданий 05.09.2016, видавник: ТОВ «ДОТ СВІТЛЯЧОК"; протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ДОТ ВЕСЕЛКА», серія та номер: б/н, виданий 05.09.2016, видавник: ТОВ «ДОТ ВЕСЕЛКА».

Згідно інформації з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, директором ТОВ «ДОТ Веселка» був ОСОБА_8 . Вказану юридичну особу було створено 27.05.2016 та припинено 28.03.2017.

Допитаний в статусі свідка ОСОБА_8 показав, що фізично директором ТОВ «ДОТ Веселка» він не був, заробітну плату не отримував, інтереси підприємства не представляв. Про те, що він був директором вказаної юридичної особи, останній дізнався від слідчого під час допиту.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 433470404 від 30.06.2025 власником об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 32), який складається з комплексу будівель і споруд, що розташовані в с. Хащеве, вул. Овчаренко 2-Ш є ТОВ «ДОТ Світлячок» () директором якого наразі є ОСОБА_8 .

В копіях матеріалів вилученої реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 32) відсутні будь які документи, стосовно інвентаризації об`єкта нерухомості, зокрема технічний паспорт на нього.

Порівнянням даних технічного паспорту, розробленого 11.12.2018 ФОП ОСОБА_5 зокрема кількості об`єктів нерухомості, які входять до складу дитячого табору, їх характеристик з кількістю та характеристиками об`єкта нерухомого майна, речові права на який наразі зареєстровані за ТОВ «ДОТ Світлячок» встановлено відмінності, які свідчать про те, що фактично у власності вказаної юридичної особи перебувають інші об`єкти нерухомості.

Крім того, на звернення колишнього директора ТОВ «ДОТ Світлячок» ОСОБА_9 , розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації №р-448/0/3-18 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0900 га на території Вільненської сільської ради для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення.

В подальшому було розроблено відповідний проект землеустрою та 12.01.2001 в Державному земельному кадастрі зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером :05:003:0004, яка фактично находиться на території Губиниської селищної ради та наразі в силу положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляцїї у сфері земельних відносин» № 1423-ІХ від 28.04.2021 належить до державної форми власності.

Зібраними на стадії досудового розслідування матеріалами підтверджується те, що по перше: біржовий договір купівлі продажу, щодо комплексу будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с Хащове, вул. Овчаренко, буд. 2-Ш, №257 від 20.04.1999, від 07.09.2000, від 15.03.2000 в дійсності не укладався; по друге на підставі документа, а саме дублікату договору купівлі продажу нерухомого майна від 15.03.2000 р., який фактично не укладався та містив дані про купівлю продажу нерухомого майна, яке нібито розташоване в неіснуючій на території України адміністративно територіальній одиниці, а саме в селі Хащове, державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 вчинені незаконні реєстраційні дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав на вищезазначений комплекс будівель та споруд за ТОВ «ДОТ ВЕСЕЛКА»; по третє: за неіснуючою адресою від імені держави зареєстровані речові права на об`єкти нерухомості, які за кількісними та технічними характеристиками відрізняються від об`єктів нерухомості, що входять в склад дитячого літнього оздоровчого табору «Світлячок», який є державною власністю та перебуває на балансі Управління МВС України на Придніпровській залізниці.

Дії з незаконною державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, спрямовані насамперед на кримінально протиправне заволодіння невстановленими наразі слідством особами об`єктами державної форми власності, а саме об`єктами дитячого літнього оздоровчого табору «Світлячок» який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :05:003:0004 яку намагалось отримати в оренду ТОВ «ДОТ Світлячок».

Згідно ч.5 ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі.

За таких обставин, діючим законодавством в силу положень вказаного Закону навіть при незаконній реєстрації речових прав на нерухоме майно, вказані права визнаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав.

Оскільки вищевказане майно має істотне значення для розслідування кримінального провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, та відчуження, прокурор просить накласти арешт на це майно.

У судовому засіданні прокурор повністю підтримала подане клопотання та, посилаючись на ті ж підстави, просить його задовольнити.

Інші учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися. Представником Губиниської селищної ради подано заяву про розгляд клопотання за відсутності їхнього представника.

Розглядаючи клопотання прокурора суд зважає на те, що відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Такі відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, а отже відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя зобов`язаний врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зі змісту клопотання слідчого про арешт майна слідує, що в провадженні СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 21 вересня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Так, відповідно до короткого викладу обставин, 22 вересня 2016 року за ТОВ «ДОТ Світлячок» (Код ) здійснено реєстрацію права власності державного майна, що передане у спільну власність територіальної громади на комплекс будівель і споруд, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2), розташованих за адресою: вулиця Овчаренка, 2-Ш, с.Хащеве Самарівського району Дніпропетровської області.

Встановлено, що у 2019 році на підставі клопотання директора ТОВ «ДОТ Світлячок» і розпорядження голови обласної державної адміністрації від 10.07.2018 №р-448/0/3-18 «Про надання ТОВ «ДОТ Світлячок» дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0900 га в оренду» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ «ДОТ Світлячок» для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Вільненська сільська рада. На підставі вказаного проекту Держгеокадастром 21 січня 2021 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки та присвоєно кадастровий номер земельній ділянці, яка знаходиться під комплексом будівель та споруд за адресою: с. Хащеве, вулиця Овчаренко, будинок 2-Ш, за № :05:003:0004, площею 2,0900 га. Однак, у подальшому рішення про передачу вказаної земельної ділянки в оренду чи у приватну власність не прийнято, відповідно право власності на неї не зареєстровано.

08 липня 2022 року в рамках кримінального провадження № 0000048 від 21 вересня 2021 року проведено огляд земельної ділянки площею 2,0900 га та комплексу будівель та споруд за адресою: с. Хащеве, вулиця Овчаренко, будинок 2-Ш.

Після чого, 08 липня 2022 року постановою старшого слідчого СВ Новомосковського РВПГУНП в Дніпропетровській області комплекс будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Хащеве, вул. Овчаренко, буд. 2-Ш та земельну ділянку площею 2,0900 га за кадастровим номером :05:003:0004, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000048 від 21 вересня 2021 року.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за № 433246507 від 27.06.2025 року вбачається, що власником комплексу будівель та споруд, що знаходяться за адресою: с. Хащеве, вулиця Овчаренко, будинок 2-Ш є ТОВ «ДОТ Світлячок» ().

Згідно з відомостями з ДЗК про земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0004 від 02.07.2025 року, яка знаходиться на території Вільненської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області, категорія земель землі рекреаційного призначення, з цільовим призначенням 07.01.- для будівництва та обслуговування рекреаційного призначення, площею 2,0900 га, яка зареєстрована 12.01.2021 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 29.05.2019 року; що має обмеження у використанні: «водоохоронна зона», «прибережна захисна смуга вздовж річок, навколо водойм та на островах» - відомості щодо власника не зареєстровані.

Слідчий звернувся з клопотанням про арешт з метою припинення протиправної діяльності, забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, знищення майна на вказаній земельній ділянці та подальшого незаконного розпорядження і користування земельною ділянкою.

Так, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні... ; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В свою чергу, п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України встановлює, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Як слідує з аналізу змісту клопотання прокурора про накладення арешту на майно, прокурор у означеному клопотанні визначив метою накладення арешту на зазначену земельну ділянку та комплекс будівель та споруд за адресою: с. Хащеве, вулиця Овчаренко, будинок 2-Ш, припинення протиправної діяльності, забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, знищення майна на вказаних земельних ділянках та подальшого незаконного розпорядження і користування земельною ділянкою, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послався на положення ст. 170 КПК України, яка загалом визначає підстави накладення арешту на майно.

Органом досудового розслідування не було надано відомостей про заподіяння вказаним кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди та її розміру, що в свою чергу, свідчить про невідповідність клопотання слідчого вимогам ч.6 ст.170 КПК України.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У клопотанні прокурора не зазначено, за якими конкретними критеріями, передбаченими вказаною правовою нормою, майно, на яке просить накласти арешт, а саме земельну ділянку та комплекс будівель та споруд за адресою: с. Хащеве, вулиця Овчаренко, будинок 2-Ш відповідає речовому доказу, виходячи з викладу обставин про кримінальне правопорушення, що міститься у витягу з ЄРДР від 21.09.2021 за № 42021-48.

Крім цього, відповідно до вимог п.5, п.6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту для майна третіх осіб.

Частиною 4 ст. 173 КПК України також передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На переконання слідчого судді прокурором не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, оскільки буде обмежено юридичну особу здійснювати господарську діяльність, що тягне за собою збитки у господарській діяльності та фактично позбавляє можливості в подальшому здійснювати господарську діяльність у звичайному режимі.

Крім того, статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Статтею 131 КПК України визначено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосовуються у разу доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного степеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступень втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання постановленого завдання.

Тобто, ч.3 ст.132 КПК України встановлено три групи обставин, недоведеність яких усуває застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора, як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, про що зазначено в ч. 11 ст. 170 КПК України, разом з тим доказів дійсності існування обставин, про які йдеться в ч. 11 ст. 170 КПК України, матеріали провадження не містять.

Аналізуючи вищенаведені обставини слідчий судді приходить до висновку про те, що з клопотання прокурора та доданих до нього матеріалів не вбачається достатніх підстав, що обґрунтовували б достатньою мірою необхідність накладення арешту на відповідне майно, а також розумних підозр вважати, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного слідчий суддя приходить до висновку про те, що у задоволенні клопотання прокурора належить відмовити як у безпідставному.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 107, 110, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання прокурора Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2021 року за №0000048, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1