Справа №751/1931/24
Провадження №1-кп/750/96/25
У Х В А Л А

05 травня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 (дистанційно),

потерпілого ОСОБА_8 (дистанційно),

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 (дистанційно)

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів обвинуваченому ОСОБА_16 та обвинуваченому ОСОБА_11 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000087 від 24.05.2022,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор подав письмові клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_11 та продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_16 , обґрунтовуючи клопотання тим, що ризики, які були підставами до застосування щодо обвинувачених вказаних запобіжних заходів, на даний час не змінилися і продовжують існувати, підстави для зміни запобіжних заходів відсутні. Крім того, вказав, що до обвинувачений ОСОБА_16 на даний час вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, а відповідно до ч.6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців, проте у разі необхідності, цей строк може бути продовжений в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу, яка передбачає порядок продовження строку тримання під вартою.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_4 вказав, що ОСОБА_11 хворіє, покладені на нього обов`язки виконує, а тому можливо змінити час перебування обвинуваченого під домашнім арештом, визначивши такий у нічний час доби без носіння електронного засобу контролю.

Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав думку свого захисника.

Захисник ОСОБА_6 також не погодилась з клопотанням прокурора, просила відмовити в задоволенні того, вказавши, що відсутні підстави для продовження покладених на ОСОБА_16 обов`язків, оскільки останній з`являється в судові засідання.

Обвинувачений ОСОБА_16 підтримав свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_12 при вирішенні вказаного клопотання підтримав думку захисників.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки докази відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_13 та ОСОБА_15 підтримали думку сторони захисту.

Захисник ОСОБА_7 підтримав думку захисників.

Потерпілий ОСОБА_8 та його представник адвокат ОСОБА_9 поклались на розсуд суду.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Ризиками, які суд оцінює у сукупності із тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, являються об`єктивні дані можливого переховування обвинуваченого, впливу на свідків, потерпілих, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки останній, обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушень.

Ризик це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_11 та враховуючи, що на даний час строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_11 закінчується 17 травня 2025 року, однак судовий розгляд кримінального провадження, на час вирішення клопотання прокурора, триває, суд вважає за доцільне його продовжити.

Продовжуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які обґрунтовують його, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у яких обвинуваченому оголошено підозру, з огляду на наявність та продовження існування заявлених у клопотанні прокурора ризиків, які обґрунтовують необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та які не зменшилися, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_11 . При цьому, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Так, ухвалою суду від 16.12.2024 в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 відмовлено, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_4 задоволено, змінено застосований до обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, заборонено обвинуваченому ОСОБА_11 цілодобово, за виключенням випадків надання медичної допомоги, залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до 16 лютого 2025 року включно. Ухвалою суду від 24.01.2025 строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 у вигляді цілодобового домашнього арешту продовжено до 23.03.2025 року. Ухвало суду від 17.03.2025 строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 у вигляді цілодобового домашнього арешту продовжено до 17.05.2025 року.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Суд вважає доведеними заявлені прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час не перестали існувати та не зменшились.

Зокрема, суд вважає обґрунтованим та таким, що продовжує існувати заявлений ризик, що обвинувачений, будучи обізнаним про тяжкість покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжких злочинів, а отже обвинувачений може здійснити спробу переховування від суду, оскільки в цьому випадку наслідки і ризик втечі для нього можуть бути меншим злом, ніж кримінальне переслідування і процедура відбування покарання.

Також суд вважає, що є ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_11 може вчинити спробу впливу на свідків та потерпілих по кримінальному провадженню, щоб змусити їх змінити на свою користь показання задля уникнення в подальшому відповідальності. При цьому слід також прийняти до уваги той факт, що на теперішній час не всі потерпілі та свідки по кримінальному провадженню ще не були допитані в судовому засіданні, а отже настання такого ризику є цілком імовірним.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином також має місце та не перестав існувати, оскільки перебуваючи під більш м`яким запобіжим заходом, ОСОБА_11 може вчинити дії на створення штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінальних правопорушень, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження захисних версій сторони захисту.

Також, існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, який підтверджується тим, що ОСОБА_11 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останній обвинувачується у вчиненні декількох злочинів.

З огляду на викладене вище, враховуючи особу обвинуваченого, той факт, що в судовому засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 , суд дійшов висновку про необхідність продовжити застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на строк два місяці, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню згаданих ризиків та виконанню завдань кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України.

Вказуючи підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 , захисник посилається на те, що ОСОБА_11 виконує покладені на нього обов`язки без порушень, має хворобливий стан здоров`я, що в свою чергу істотно знижує заявлені раніше ризики і є підставою для зміни умов перебування під домашнім арештом, зокрема часу з цілодобової заборони залишати житло на заборону залишати житло у нічний час доби, без носіння електронного засобу контролюю.

Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_4 були перевірені, але вони не є обґрунтованими, аби спростували неможливість на даний час продовження застосування запропонованого прокурором запобіжного заходу, на даному етапі зміна умов запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового провадження, в зв`язку з чим клопотання захисника обвинуваченого про зміну заборони ОСОБА_11 залишати житло цілодобово на певний період доби задоволенню не підлягає. Також суд звертає увагу, що відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2024 року про зміну обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, були визначені умови перебування під домашнім арештом, при цьому при зміні такого запобіжного заходу судом і були враховані всі обставини, на які наразі посилається захисник, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Суд не може прийняти до уваги доводи захисника ОСОБА_4 про те, що застосовування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є недоцільним, так як заявлені раніше прокурором ризики істотно знизились, оскільки судом встановлено, що наведені прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не перестали існувати і мають місце та більш м`які запобіжні заходи на даний час не здатні забезпечити нівелювання встановлених ризиків.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_16 ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.01.2025 року, суд виходить з того, що на даний час строк дії таких обов`язків закінчується 15 травня 2025 року, однак розгляд кримінального провадження по суті не завершено, суд вважає за доцільне його продовжити.

Так, 04.04.2024 року до ОСОБА_16 ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.06.2024, строк дії якого неодноразово продовжувався. 24.01.2025 ухвалою суду продовжено обвинуваченому ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 23 березня 2025 року включно, з подальшим утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» та визначено розмір застави 150 (ста п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) грн. 00 коп. 17.03.2025 ухвалою суду продовжено обвинуваченому ОСОБА_16 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 15 травня 2025 року включно, з подальшим утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», розмір застави в сумі 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) грн. 00 коп., визначений ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.01.2025, залишено незмінним. 14.04.2025 ОСОБА_16 звільнений з-під варти під заставу, яка визначена вищевказаною ухвалою суду, з покладенням на нього обов`язків, визначених цією ухвало.

Однак, з метою продовження дії обов`язків, які були покладені на обвинуваченого, відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.01.2025 року, необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки заявлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, які виправдовують застосування такого запобіжного заходу не зменшились позаяк той обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 189 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а тому обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому, в разі визнання його винуватим в інкримінованому йому правопорушенні, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, які на даний час ще не були допитані судом, з метою їх відмови від надання показань чи їх зміни, і місце проживання яких йому відоме, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме створити штучні докази та підбурити осіб, які не були свідками злочинів до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій, також враховані його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, приймається до уваги спосіб вчинення кримінального правопорушення, характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи обвинуваченого у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів в дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави до особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Підстави негайного припинення дії запобіжних заходів встановлюється ст. 203 КПК України. Проте, запобіжний захід безпосередньо у вигляді застави відносно ОСОБА_16 ухвалою суду від 24.01.2025 року не обирався, але, відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, ОСОБА_16 вважається таким, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В даному випадку можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою була визначена в ухвалі суду у порядку, передбаченому ч.3 ст. 183 КПК України, яка одночасно передбачає можливість покладення на підозрюваного, обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 цього Кодексу в разі внесення застави, при цьому встановлення строку дії застави КПК України не передбачає, як і його продовження.

Відповідно до ч.6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців, проте у разі необхідності, цей строк може бути продовжений в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу, яка передбачає порядок продовження строку тримання під вартою.

Враховуючи, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують раніш обраний запобіжний захід, не зменшилися, розгляд кримінального провадження на даний час не завершений, взагалі не допитані свідки та не допитані всі потерпілі, а строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_16 спливає 15 травня 2025, клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню в частині продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_16 ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 24.01.2025 року, за виключенням обов`язку носити електронний засіб контролю, поза як обвинувачений перебуває під заставою і не обмежений у праві вільного пересування містом, в якому він проживає.

Доводи захисника були перевірені, але вони не є обґрунтованими, аби спростували неможливість на даний час продовжити дії обов`язків, покладених на обвинуваченого під час застосування запропонованого прокурором запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в зв`язку з чим клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 331, 369-372, ч.2 ст. 376, ч.2 ст. 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 05 липня 2025 року.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_11 цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, за виключенням надання невідкладної медичної допомоги, до 05 липня 2025 року включно.

Інші умови перебування під домашнім арештом, визначені ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2024 року залишити незмінними.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії обов`язків, передбачених ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 24.01.2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави відносно ОСОБА_16 , а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає м. Чернігів, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілими у цьому кримінальному провадженні: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ; утримуватись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ; утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими у кримінальному провадженні - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 ; здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби у Чернігівській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, до 05.07.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1