Єдиний унікальний номер 722/1174/25
Номер провадження 1-в/722/184/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

представника СВК-67 ОСОБА_4

та засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни в режимі відеоконференції, клопотання начальника державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 .

Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність для цього підстав, передбачених ст. 81 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання, оскільки вважає, що він заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши письмові документи, додані до клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеса, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, засуджений вироком Київського районного суду м. Одеси від 18.05.2023 року за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК України строком на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 22.08.2019 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вироком Одеського апеляційного суду від 28.09.2023 року вирок Київського районного суду м. Одеси від 18.05.2023 року в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК України строком на 6 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишено без змін.

Згідно розпорядження Київського районного суду м. Одеси вирок Одеського апеляційного суду від 28.09.2023 року набрав законної сили 28.09.2023 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховується з 22.08.2019 року.

Відповідно, кінцевим строком відбування ОСОБА_5 у виді позбавлення волі є 22.08.2025 року.

Пунктом 2 ч.3 ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться: за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 146 КК України - до нетяжких злочинів, та за ч.4 ст. 296 КК України - до тяжких злочинів.

Враховуючи визначене, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 відбув 5 років 9 місяців 6 днів, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 2місяці 25 днів.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків тощо.

Частиною 3 ст. 107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Частиною 1 ст. 118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати.

Засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості. (ч.2 ст. 118 КВК України).

Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день (ч.5 ст. 118 КВК України).

Як вбачається із досліджених в судовому засіданні особової справи засудженого, характеристики, затвердженої 15.05.2025 року начальником ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_6 , довідки про заохочення і стягнення, довідки №128-25 від 30.04.2025 року, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 22.08.2019 року.

Під час перебування в державній установі «Одеський слідчий ізолятор» у шести випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності, не заохочувався.

До державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» прибув 28.11.2023 року. З часу прибуття до установи і по квітень 2024 року до оплачуваних робіт не залучався. З травня 2024 року і по березень 2025 року працював робітником по виготовленню сітки МПП філії державного підприємства «Сокирянська ВК (№67)». Поставлені змінні завдання та обсяги робіт виконував в повному обсязі, правил техніки безпеки не порушував. З квітня 2025 року перебував на амбулаторному лікуванні в медичній частині установи, після проходження даного лікування в травні 2025 року продовжив працювати робітником по виготовленню сітки МПП філії державного підприємства «Сокирянська ВК (№67)», де і працює по теперішній час. Усі раніше накладені в попередній станові стягнення погашені у встановленому законом порядку. За час перебування в даній установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Двічі заохочений у виді оголошення подяки за виконання покладених обов`язків. Роботи з благоустрою у відділенні, розуміє необхідність виконання таких робіт. По відношенню до персоналу установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, дружні стосунки підтримує із засудженими позитивної спрямованості.

У 2024 році здобув робітничу професію «Токар» в навчальному центрі, який функціонує при установі. Навчальну дисципліну не порушував. Приймає активну участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», «Духовне відродження» та «Фізкультура і спорт». Заходи соціально-виховного характеру відвідує, робить для себе належні висновки. Вину у скоєному злочині визнав.

Згідно довідки бухгалтерії державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» за №145, щодо засудженого ОСОБА_5 , станом на 30.04.2025 року в установі виконавчих листів не перебуває.

Згідно довідки медичної частини №146 від 29.04.2025 року засуджений ОСОБА_5 29.11.2023 року був комісійно оглянутий лікарями мед.частини установи. Діагноз: Соматично здоровий. Працездатний. З 07.04.25 року по 21.04.2025 року перебував на амбулаторному установи. На даний час стан його здоров`я задовільний.

Частиною 2 ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно висновку комісії державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ре соціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ре соціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

На підставі ст. 81 КК України та керуючись ст. 537 ч.1 п.2, ст. 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Одеського апеляційного суду від 28.09.2023 року, умовно-достроково на невідбутий строк 2 (два) місяці 25(двадцять п`ять) днів.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 81 КК України роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71,72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1