ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 485/2531/24
Провадження № 1-кп/483/89/2025
ВИРОК

Іменем України

20 травня 2025 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з приміщення Центрально-міського районного суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000290 від 24 квітня 2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Василівка Очаківського району Миколаївської області, є громадянином України, з повною середньою освітою, одружений, проходить військову службу за контрактом на посаді командира відділення взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані старшина 2-ї статті, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 09 квітня 2013 року укладено з Міністерством оборони України контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України строком на три роки.

Відповідно до наказу ТВО командира військової частини НОМЕР_1 № 23-ПМ (по особовому складу) від 09.04.2013р. ОСОБА_4 призначено на посаду кулеметником взводу охорони роти охорони ВОС-Ю1627А.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 за №16-РС (по особовому складу) від 20.03.2015р. ОСОБА_4 призначено на посаду командира відділення взводу охорони роти охорони ВОС 100182А.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №99 (по стройовій частині) від 06.04.2015р. ОСОБА_4 визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно з наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 у 2016 році відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 23 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_4 продовжено військову службу за новим контрактом до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 за №8-РС/дск (по особовому складу) від 01.02.2018р ОСОБА_4 призначено на посаду командира відділення взводу охорони роти охорони ВОС 100182Ф.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №29 (по стройовій частині) від 07.02.2018р., ОСОБА_4 визначено таким, що справи та посадку прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №48-РС (по особовому складу) від 01.08.2018р. з ОСОБА_4 укладено новий контракт про проходження військової служби строком на п`ять років.

Відтак, з 09 квітня 2013 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

ОСОБА_4 внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків, передбачених ст. ст. 9, 11, 16, 28, 125, 126, 291, 310, 311 та 312 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (в редакції Закону 2523-УІІІ від 27.10.2018р.), пунктів 1.3, 2.6, 2.11, 2.24 та 2.26 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 29.06.2005р. № 359, інструкції чергового роти, затвердженої командиром військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2018р. допустив недбале ставлення до служби, яке заподіяло істотну шкоду, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, за таких обставин.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.04.2019р. за №111НР у добовий наряд на 22 квітня 2019 року призначено черговим роти охорони старшину 2 статті ОСОБА_4 ..

Відповідно до інструкції чергового роти, затвердженої командиром військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2018р. черговий роти відповідає за додержанням порядку в роті й неухильне виконання розпорядку дня, збереження зброї, ящиків із боєприпасами, майна роти, особистих речей військовослужбовців і за правильне несення служби днювальними.

За змістом вказаної інструкції підготовка особового складу добового наряду у день заступання у період часу з: 10.00 - 10.20 год. розвід добового наряду, 10.20-10.50 год. зміна добового наряду, 10.50-11.00 год. доповідь про зміну добового наряду.

При прийомі наряду після розводу новопризначений черговий роти перевіряє і здійснює перевірку і прийняття зброї, ящиків з боєприпасами й печаток до них, майна за описом, наявності та справності засобів пожежогасіння, оповіщення и сигналізації, після чого чергові розписуються в книзі приймання та здавання чергування.

Зброя приймається поштучно, за номерами й комплектністю. При цьому перевіряється справність замків, охоронної сигналізації, шаф, печаток та іншого обладнання.

Так, 22 квітня 2019 року ОСОБА_4 заступив у добовий наряд, про що зробив запис у книзі приймання та здавання чергування у роті охорони військової частини НОМЕР_1 .

23 квітня 2024 року приблизно о 09 год. 20 хв. до кімнати зберігання зброї роти охорони №5 військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), яка розташована в казармі роти охорони - будівля №68/7 прибув ОСОБА_6 для отримання автомата АКС-74 № НОМЕР_3 , однак вказана зброя була відсутня.

В подальшому після перевірки наявності зброї 4 загону військової частини НОМЕР_1 виявлено відсутність також автомата АКС-74 № НОМЕР_4 .

В той же час, 22 квітня 2019 року ОСОБА_4 , приймаючи чергування по роті 4 загону, не перевірив по номерам та комплектності зброю, тим самим не забезпечив такий порядок зберігання зброї, який унеможливлював би викрадення чи втрату зброї, в результаті чого у період часу з 22 по 23 квітня 2019 року два автомата АКС-74 з заводськими номерами № НОМЕР_3 вартістю 2 616 грн 79 коп. та за №2078613 вартістю 3052 грн 92 коп., які зберігалися у кімнаті зберігання зброї роти охорони №5 військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), яка розташована в казармі роти охорони - будівля №68/7, були втрачені, чим заподіяно істотну шкоду нематеріального характеру та суспільно-небезпечні наслідки у виді неможливості використання зброї за призначенням, підриву авторитету та престижу органів військового управління та Збройних Сил України, падінні авторитету командування в очах підлеглих, створенню обстановки й умов, що ускладнюють та взагалі унеможливлюють виконання завдань за призначенням військовою частиною через відсутність необхідної кількості стрілецької зброї, підривають бойову готовність військової частини та обороноздатність держави в цілому під час запровадженого особливого періоду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України, винним себе визнав повністю та показав, що у 2019 році він, заступаючи у добовий наряд дійсно не перевірив наявність усієї зброї, після чого було виявлено нестачу двох автоматів. Свою вину повністю визнав, вчинок засудив та щиро розкаявся, пряму дійсну шкоду відшкодував повністю, цивільний позов визнав повністю.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає; їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують його особу, стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

Аналізуючи викладене, суд знаходить доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 425 КК України - як недбале ставлення військової службової особи до служби, яке заподіяло істотну шкоду, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану (в редакції Закону № 2227-VІІІ від 11.01.2019р.).

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суди повинні виходити з класифікації кримінальних правопорушень (ст. 12 КК України), а також з особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Досліджуючи дані про особу винного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення кримінального правопорушення як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації покарання та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства.

Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченому суд, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України, враховує, що він вчинив тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він раніше не судимий, за місцем служби характеризується виключно позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Суд також враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину та, крім того, його статус учасника бойових дій, сумлінну службу у Збройних Силах України та нагороди - грамоти від командирів військових частин, в яких він проходив військову службу, повне відшкодування шкоди у розмірі вартості втраченого майна, втрату працездатності на 25% у зв`язку із несенням служби, а також те, що ОСОБА_4 продовжує службу у Збройних Силах України.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років.

Разом із тим, суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, зокрема ті, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують, а також дані про особу обвинуваченого.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні, критично розцінив свої вчинки, розкаявся, зазначив про готовність нести кримінальну відповідальність, з огляду на що в сукупності з позитивною посткримінальною поведінкою обвинуваченого суд визнає щире каяття обставиною, яка пом`якшує покарання.

Суд також врахував дані про стан здоров`я обвинуваченого, який потребує постійного лікування, в тому числі внаслідок служби у зоні проведення бойових дій, що підтверджується наданими стороною захисту медичними документами, копії яких долучені до матеріалів кримінального провадження, а також форму вини, яка є необережною.

Обставини, що пом`якшують покарання, у сукупності з даними про особу обвинуваченого істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дають підстави для призначення, на підставі статті 69 КК України, більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією частини 3 статті 425 КК України.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження суд дійшов висновку, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому основного покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік та водночас суд, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, вважає за можливе замість позбавлення волі на підставі частини 1 статті 58 КК України призначити ОСОБА_4 службове обмеження на той самий строк із відрахуваннями 10% із суми грошового забезпечення в дохід держави.

Цивільний позов військової частини, предметом якого є стягнення з обвинуваченого на користь держави в особі військової частини НОМЕР_5 51027 грн 30 коп. в рахунок відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розрахованої відповідно до калькуляційний розрахунків ФЕС військової частини НОМЕР_5 , на підставі пункту 14 «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» N 160-IX від 03.10.2019р., ч. 1 ст. 1166 ЦК України суд вважає таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 373-375 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням частини 1 статті 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі статті 58 КК України замість позбавлення волі призначити ОСОБА_4 службове обмеження на строк 1 (один) рік із відрахуваннями 10% із суми грошового забезпечення в дохід держави.

Цивільний позов військової частини НОМЕР_5 до ОСОБА_4 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь військової частини НОМЕР_5 в розмірі 51 027 (п`ятдесят одну тисячу двадцять сім) гривень 30 коп. в рахунок відшкодування шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування процесуальних витрат на проведення експертизи 36 349 (тридцять шість тисяч триста сорок дев`ять) грн 44 коп. (висновок експерта №169/24-84 від 20 червня 2024 року).

Речові докази:

-книгу обліку наявності та руху зброї 4-го загону військової частини НОМЕР_1 на 2 арк.; відомості закріплення зброї за особовим складом 4 гот загону військової частини НОМЕР_1 на 2 арк., книгу обліку за номерами закріплення озброєння та техніки 4-го загону військової частини НОМЕР_1 на 2 арк., книгу прийняття та роті охорони в/ч НОМЕР_6 на 2 арк., книгу видачі зброї та здавання чергування боєприпасів роти охорони військової частини НОМЕР_1 на 2 арк., книгу прийняття та здавання чергування у роти охорони в/ч НОМЕР_1 на 2 арк., книгу прийняття та здавання чергування у роті охорони військової частини в/ч НОМЕР_6 на 2 арк. книгу видачі зброї та боєприпасів роти охорони військової частини НОМЕР_1 на 2 арк., книгу огляду (перевірки) озброєння, техніки та боєприпасів 4-го загону військової частини НОМЕР_1 , що зберігається у матеріалах кримінального провадження №0000290 залишити зберігати в матеріалах зазначеного кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуюча: