ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 953/3908/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/679/25 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: оскарження бездіяльності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме заявника та його представника, належним чином повідомлених про розгляд справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи без них, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 13.05.2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб СУ ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 03.04.2025 року, зобов`язання вчинити певні дії.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись зі вказаним рішенням, представник заявника ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 13.05.2025 року та ухвалити нову, якою зобов`язати уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Харківській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.365 та ч.1 ст.366 КК України за заявою ОСОБА_6 від 03.04.2025 року та надати йому витяг із ЄРДР.

В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , посилаючись на незаконність, невідповідність вимогам КПК України оскаржуваної ухвали зазначає, що слідчий суддя, приймаючи рішення, помилково вважав, що державний орган, який був зобов`язаний

внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР наділений повноваженнями перенаправляти заяву та матеріали до іншого структурного підрозділу органу досудового слідства за підслідністю.

На думку апелянта, це суперечить імперативним вимогам, визначеним приписами ст.218 КПК України.

Вказує, що заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 03.04.2025 не подавалася в порядку Закону України «Про звернення громадян» і на порядок визначення її підслідності не може розповсюджуватися зазначений

закон, так як підслідність визначають вимоги ст.218 КПК України.

Разом з цим апелянт вказує, що всупереч вимогам кримінально-процесуального закону слідчий не проінформував прокурора, який в свою чергу згідно зі ст.218 КПК України зобов`язаний прийняти відповідну постанову про визначення підслідності, що в подальшому дозволить скеровувати вже відкрите кримінальне провадження за підслідністю.

Наголошує на тому, що посилання суду першої інстанції на позицію Верховного Суду у справі №818/1526/18 у даному провадженні не є релевантною.

Посилаючись на чинні норми національного законодавства, а також на Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (лист від 12.01.2017 №9-49/0/4-17) тощо, апелянт просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судове засідання апеляційного суду заявник та його представник не з`явилися. Про дату та час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином. Жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від них не надходило.

Перед початком судового засідання від представника заявника адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання з проханням проводити розгляд апеляційної скарги без нього та ОСОБА_6 . Разом з цим апелянт вказав, що підтримує подану апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.405, ч.2 ст.422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності заявника та його представника, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Так, 24 квітня 2025 року до Київського районного суду м.Харкова надійшла, направлена 24.04.2025 через підсистему «Електронний суд», скарга ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб СУ ГУНП в Харківській області, що полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей за заявою від 09.04.2025. Заявник просив зобов`язати уповноважених осіб СУ ГУНП внести до ЄРДР відомості за вказаною заявою та розпочати досудове розслідування за нею.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 09.04.2025 він надіслав до ГУНП засобами поштового зв`язку заяву, датовану 03.04.2025 стосовної вчинення, на думку заявника, експертами ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366 КК України. Вказана заява отримана суб`єктом оскарження 14.04.2025. Телефоном заявник повідомлений про розгляд цієї заяви у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян» протягом 30-45 днів, що і змусило його звернутись до суду.

При цьому, слідчим суддею встановлено, що зі змісту заяви, долученої заявником до скарги вбачається його незгода із висновком судової автотехнічної експертизи від 19.03.2025 №6705/6706, виконаної експертами ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на виконання постанови судді Харківського апеляційного суду ОСОБА_10 у справі №953/3707/24 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Так, замість автотехнічної експертизи, дорученої судом, експерти самовільно провели комісійну автотехнічну експертизу, висновки якої не ґрунтуються на розрахунках та не враховують дорожню обстановку, внаслідок чого, на думку заявника, експертами складений завідомо неправдивий висновок.

Слідчий суддя констатує, що з повідомлення, що надійшло до суду 05.05.2025 за вх.ЕП-2538/2025, вбачається отримання 15.04.2025 СУ ГУНП заяви ОСОБА_6 від 03.04.2025, стосовно неправомірних дій судових експертів ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за обставинами, викладеними у заяві, направлення 18.04.2025 за вих.№71-485/119-02/24-2025 вказаної заяви для розгляду у межах компетенції та прийняття рішень до ХРУП №3 ГУНП в Харківській області.

Також, слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі уточнено, що вищезазначене підтверджується супровідним листом за вих.№71-485/119-02/24-2025 від 18.04.2025 та даними журналу обліку вихідної кореспонденції.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що уповноважена особа СУ ГУНП, зареєструвавши заяву ОСОБА_6 , датовану 03.04.2025, та скерувавши її до ХРУП №3 ГУНП в Харківській області для проведення подальшої перевірки у межах компетенції та ухвалення рішення згідно з чинним законодавством, діяла відповідно до КК України, КПК України та наказу МВС України №100 від 08.02.2019, а тому не вбачав у даному випадку бездіяльності уповноваженої особи СУ ГУНП з невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і відмовив у задоволенні скарги.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України. Внесення ж відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, заява ОСОБА_6 , датована 03.04.2025, надійшла до СУ ГУНП в Харківській області 15.04.2025 та була зареєстрована уповноваженою на прийняття заяв особою СУ ГУНП в Харківській області за вх.№Н-485, тобто вимоги ч.4 ст.214 КПК України були виконані.

Натомість внесення відомостей за заявою до ЄРДР є вже іншою дією, передбаченою ч.1 ст.214 КПК України, яка залежить від наявності у поданій заяві достатніх даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Колегія суддів зазначає, що заява ОСОБА_6 була скерована СУ ГУНП в Харківській області до територіального підрозділу поліції для подальшої реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» та прийняття рішення у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст.214 КПК України.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що СУ ГУНП в Харківській області не позбавило ОСОБА_6 доступу до правосуддя, а лише направило заяву до компетентного територіального підрозділу (ХРУП №3 ГУНП в Харківській області), до відання якого належить перевірка фактів, викладених у заяві. Таким чином, дії уповноваженої особи були спрямовані на організацію перевірки та подальше вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР, а не на уникнення цього обов`язку.

Крім того, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Проте у даному випадку досудове розслідування ще не було розпочато. Як наслідок, положення ст.218 КПК України щодо прийняття прокурором постанови про визначення підслідності не підлягають застосуванню, оскільки підслідність визначається лише після реєстрації кримінального провадження.

Таким чином, відсутність постанови прокурора про визначення підслідності не є порушенням чинного законодавства в ситуації, коли досудове розслідування ще не розпочато і йдеться про передачу заяви у межах компетенції та для прийняття рішення до відповідного органу. У зв`язку з цим підстав для визнання дій або бездіяльності СУ ГУНП в Харківській області протиправними не вбачається.

З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 , оскільки його заява направлена за належністю для проведення подальшої перевірки у межах компетенції та для прийняття рішення, відповідно до вимог ст.214 КПК України, а саме до ХРУП №3 ГУНП в Харківській області.

Колегія суддів, перевіривши всі доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що будь-яких нових доводів, що спростовують правильність висновку слідчого судді апелянтом не зазначено.

Ухвала слідчого судді в цілому відповідає вимогам ст.ст.370,372 КПК України з урахуванням положень ч.1 ст.306 КПК України та Глави 26 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а тому підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст. 303-306, ст.ст. 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 13.05.2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб СУ ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 03.04.2025 року, зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника заявника, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст. 424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

____________ _____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4