Єдиний унікальний номер судової справи 201/6870/25
Номер провадження 1-кс/201/2555/2025
СОБОРНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0000049, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ, громадянки України, зі слів із вищою освітою, розлученої, працюючої працівником з комплексного обслуговування будинку в ФОП « ОСОБА_7 , яка має на утримані малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка повідомлена про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, -

встановив:

Старший слідчий СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження, внесеного 18 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що групою слідчих ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження № 0000049 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 362, ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Подане клопотання вмотивоване тим, що органом досудового розслідування в межах даного кримінального провадження ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України за наступних обставин.

Так, ОСОБА_9 у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, невстановленим способом, шляхом підшукування квартир, у яких проживають одинокі особи похилого віку або особи, які потребують соціального захисту, з метою подальшого заволодіння даною квартирою, отримав інформацію стосовно об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 , і в нього виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, вчинене шляхом обману, в особливо великих розмірах, з використанням завідомо підробленого документу.

В подальшому, 19.10.2023 року ОСОБА_9 шахрайським шляхом використовуючи завідомо підроблені документи, заволодів квартирою за адресою АДРЕСА_2 , яка на праві власності належала ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується актовим записом про смерть № 470 від 19.01.2010 року та її чоловіку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується актовим записом про смерть № 469 від 19.01.2010 року.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_9 прийшов до висновку про неможливість вчинення злочину самостійно та про необхідність залучення осіб, які поділяють його незаконні інтереси і прагнуть до швидкого збагачення, та спільно з ним, виявлять бажання взяти участь у шахрайських діях, пов`язаних з відчуженням незаконно зареєстрованої квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 23.11.2023, ОСОБА_9 залучив до своєї незаконної діяльності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка відповідно до відведеної їй ролі, мала підшукати осіб з числа тих, хто перебуває в пошуку житла, яким вони зможуть продати незаконно зареєстровану квартиру під виглядом особи на ім`я ОСОБА_12 .

За допомогою своїх зв`язків з агенцією нерухомості «Квадратний метр», ОСОБА_5 достовірно знаючи про незаконний спосіб реєстрації права власності на квартиру, а також про використання підроблених документів ОСОБА_9 , запевнила ріелтора агенції, в тому, що квартира зареєстрована в законний спосіб та не має жодних обтяжень, до того ж належить особі, яка є благонадійною, служить в Збройних силах України та готова особисто бути присутнім при укладанні угоди.

Так, використовуючи отриману від ОСОБА_5 інформацію, ріелтор агенції нерухомості «Квадратний метр» знайшла покупця, а саме ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , якій запропонували придбати квартиру за адресою: АДРЕСА_2 у ОСОБА_12 за 50 000 доларів США, на що остання дала свою добровільну згоду.

Доводячи до кінця свій спільний злочинний умисел ОСОБА_9 разом з ОСОБА_5 прибули до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_3 , де останні уклали договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_9 під виглядом ОСОБА_12 продав квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за 1 925 000 гривень, які остання передала особисто в руки ОСОБА_5 , яка розпорядились ними на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 та ОСОБА_5 спричинили потерпілій ОСОБА_13 майнову шкоду в особливо великому розмірі на суму 1 925 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном, шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

За даним фактом розпочато досудове розслідування, відомості про яке внесені 18 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 362, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України.

03 червня 2025 року старшим слідчим СВ відділу поліції № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, стосовно підозрюваної ОСОБА_5 має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують передбачені п. п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, наявність яких у клопотанні обґрунтована наступним.

Існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику в клопотанні обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного, корисливого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому остання розуміючи суворість покарання, за відсутності міцних соціальних зв`язків та офіційного джерела доходу, маючи дійсний закордонний паспорт, з метою уникнення кримінальної відповідальності може перейти на нелегальне становище та переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом перетину державного кордону України.

Наявність передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу та свідків в цьому кримінальному провадженні, адже, з огляду на обставини інкримінованого злочину та додані до клопотання додатки, останній відомі анкетні відомості, місце проживання та контактні номери телефонів потерпілої та свідків, а тому, з метою схилити вказаних осіб до зміни показів проти неї, може здійснювати вплив на них шляхом погроз, вмовляння чи підкупу тощо.

Враховуючи обставини інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, його тяжкість та особисту репутацію останньої, сімейний стан, суспільний інтерес у кримінальному провадженні, а також наявність вищевказаних ризиків, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, її належну поведінку та запобігти вищевказаним ризикам.

Отже, з метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження, слідчий за погодженням із прокурором вважає за доцільне застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки сума завданих в результаті злочину збитків становить 1 925 000 гривень.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 1 925 гривень з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Вказав, що в клопотанні стороною обвинувачення помилково зазначені відомості про те, що підозрювана ОСОБА_5 в порядку ст. 89 КК України не судима.

На спростування доводів сторони захисту стосовно того, що органом досудового розслідування не встановлено особу іншого фігуранта і не доведено, що ОСОБА_12 і є ОСОБА_9 , надав копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та належним чином завірену копію ухвали слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 04 червня 2025 року про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 в межах кримінального провадження, внесеного 18 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049, який отримавши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перейшов на нелегальне становище і переховується від органів досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_4 подав письмові заперечення із додатками на клопотання прокурора про застосування до його підзахисної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які оголосив у судовому засіданні, та просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

В обґрунтування своєї позиції посилався не необґрунтованість підозри його підзахисної у вчиненні інкримінованого злочину, оскільки органом досудового розслідування не надано беззаперечних та переконливих доказів участі ОСОБА_5 у заволодінні чужим майном шляхом шахрайства за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах, а всі зібрані слідством матеріали вказують на те, що вигодонабувачем є ОСОБА_12 , від імені якого були підписані всі заяви, документи, договори, звернення тощо до органів місцевої, виконавчої та судової влади. Крім того, відсутні докази незаконного збагачення його підзахисної в результаті інкримінованого злочину.

До того ж, посилався, що його підзахисна має міцні соціальні зв`язки, зокрема, має зареєстроване місце проживання, де постійно мешкає та характеризується із позитивної сторони, раніше не судима, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_15 , 2011 року народження та особу похилого віку ОСОБА_16 за яким доглядає на підставі договору довічного утримання від 17 лютого 2024 року, розлучена, працює у ФОП ОСОБА_17 на посаді працівника з комплексного обслуговування будинку.

На підтвердження викладених ним обставин надав відповідні документи.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала позицію свого захисника та просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Повідомила, що вона має вищу освіту, розлучена, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2018 року офіційно працевлаштована у ФОП « ОСОБА_7 » на посаді працівника з комплексного обслуговування будинку, з 2015 року до моменту інкримінованого кримінального правопорушення працювала ріелтором в агенції нерухомості «Квадратний метр» без офіційного працевлаштування, а також має на утриманні особу похилого віку ОСОБА_16 , за яким доглядає на підставі договору довічного утримання від 17.02.2024 року.

Підозру у вчиненні кримінального правопорушення не визнала та суду показала, що під час її роботи в агенції нерухомості «Квадратний метр» за тиждень до подій познайомилася із чоловіком на ім`я ОСОБА_12 , який попросив її бути присутньою у нотаріуса під час укладання договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 для того, щоб вона перевірила грошові кошти долари США, які він мав отримати від продажу цієї квартири, на предмет їх дійсності. Вона погодилася на таку пропозицію, хоча не спеціалістом у цій сфері та не має відповідних знань.

При цьому, заперечувала той факт, що під час укладення договору купівлі-продажу у нотаріуса вона представлялася присутнім особам, як цивільна дружина ОСОБА_12 , а також стверджувала, що потерпіла передала грошові кошти ОСОБА_12 , а він, у свою чергу, передав їй для перевірки. Після перерахування грошей та їх візуального огляду вона всю суму повернула ОСОБА_12 .

До того ж, повідомила, що користувалася номером мобільного телефону НОМЕР_1 , по якому вона спілкувалася із ОСОБА_12 шляхом переписки в додатку «Telegram».

Додала, що потерпілу ОСОБА_13 до цих подій не знала, втім, не змогла пояснити з яких підстав незнайома їй особа дає проти неї покази, як не змогла пояснити і покази свідків, що були допитані на цьому етапі слідства.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, зокрема, доводи прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, позицію сторони захисту, проаналізувавши та зіставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, приходжу до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до вимог ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Під час розгляду клопотання встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18 червня 2024 року внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 362, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України за № 0000049.

03 червня 2025 року старшим слідчим СВ відділу поліції № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

В порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 не затримувалася.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_5 до інкримінованого їй злочину, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування, зокрема у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 18.06.2024 року, у повідомленні про виконання доручення за підписом першого заступника начальника Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області від 18.07.2024 року за вихідним № 55/35-2082вх, у інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.07.2024 року за № 387367397, у свідоцтві про право на спадщину за законом від 19.10.2023 року, у договору купівлі-продажу квартири від 23.11.2023 року, у актовому записі про смерть № 470 від 19.01.2010 року, у актовому записі про смерть № 1845 від 07.10.2023 року, у актовому записі про смерть № 469 від 19.01.2010 року, у актовому записі про смерть № 1825 від 04.10.2023 року, у рішенні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська в справі № 201/1048/23, у постанові про визнання речовим доказом від 02.08.2024 року, у відповіді за підписом заступника начальника ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 31.07.2024 року за вихідним № 1201.4.1-10424/12.3-24, у відповіді Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 23.07.2024 року за вихідним № 34635/5/04-36-12-04-04, у відповіді за підписом директора департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 23.07.2024 року за вихідним № 6/5/2376, у відповіді за підписом начальника виробничого відділу КП «ДМБТІ» ДМР від 24.07.2024 року за вихідним № 8780, у протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 04.12.2024 року, у копії паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , у довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_12 від 12.08.2004 року, у копії паспорту громадянки України на ім`я ОСОБА_13 , у заяві ОСОБА_12 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , у витязі з Державного реєстру речових прав від 23.11.2023 року за № 355700819, у копії квитанції до платіжної інструкції про переказ готівки від ОСОБА_13 від 24.11.2023 року, у протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 04.12.2024 року, у копії спадкової справи № 17/2023 до майна померлої 14.03.2023 року ОСОБА_10 , у протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 16.12.2024 року, у протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 05.12.2024 року, у копії розпорядження органу приватизації від наймача ОСОБА_18 , у відповіді начальника виробничого відділу КП «ДМБТІ» ДМР від 15.07.2024 року за вихідним № 8321, у копії заяви до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про встановлення факту смерті за підписом ОСОБА_12 від 02.09.2023 року, у копії заяви ОСОБА_12 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про виконання ухвали суду від 14.09.2023 року, у свідоцтві про смерть ОСОБА_10 серії НОМЕР_2 від 16.03.2023 року, у довідці про смерть № НОМЕР_3 відносно ОСОБА_10 від 16.03.2023 року, у свідоцтві про смерть ОСОБА_18 серії НОМЕР_4 від 14.02.2023 року, у довідці про смерть № НОМЕР_5 відносно ОСОБА_18 від 14.02.2023 року, у свідоцтві про народження, у свідоцтві про брак серії НОМЕР_6 , у копії паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , у заяві ОСОБА_13 про залучення до провадження в якості потерпілої, у скріншотах переписки, у фотографії за пошуком агенції нерухомості «Квадратний метр», у протоколі допиту свідка ОСОБА_19 від 24.02.2025 року, у протоколі допиту потерпілої ОСОБА_13 від 19.03.2025 року, у повідомленні щодо виконання доручення за підписом першого заступника начальника управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області від 19.05.2025 року за вихідним № 55/35-49-вих, у інформації про особу ОСОБА_5 з Державної міграційної служби України, у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_13 від 19.03.2025 року, у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_13 від 19.03.2025 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 10.04.2025 року, у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_14 від 10.04.2025 року, у протоколі обшуку від 03.06.2025 року, у копії паспорту громадянина ОСОБА_9 , у копії рішення слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 04 червня 2025 року про надання дозволу на затримання ОСОБА_20 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Тож, для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення.

На переконання слідчого судді, такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Тож в цьому контексті слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту про відсутність достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання щодо доведеності наявності існування заявлених прокурором ризиків, слідчий суддя виходить з наступного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК покладає на прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного, зокрема, фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування.

Даний ризик обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Така позиція повністю відповідає практиці ЄСПЛ, зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому, при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Крім того, у справі Москаленко проти України, Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження наявності наведених у клопотанні ризиків і докази, надані останнім на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики можливих спроб підозрюваної ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Тож, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винною, з метою уникнення кримінальної відповідальності, підозрювана ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, і маючи закордонний паспорт, виїхати за межі країни суду.

Поряд із цим, слідчий суддя зважає на позицію підозрюваної, яка не визнає себе винною, а також на ті обставини, що інший підозрюваний по цій справі ОСОБА_9 за попередньою змовою з яким, за версією слідства, ОСОБА_5 вчинила інкримінований злочин, після вручення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виклику до суду для його розгляду, перейшов на нелегальне становище та ухиляється від органів досудового розслідування, у зв`язку із чим, слідчим суддею ухвалене рішення про надання дозволу на затримання вказаної особи, що, у сукупності з серйозністю висунутої підозри дає підстави виправдано вважати, що ризик переховування існує.

Разом з тим, судом враховуються дані про особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання, позитивну характеристику, раніше не судима, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_15 , 2011 року народження та особу похилого віку ОСОБА_16 за яким доглядає на підставі договору довічного утримання від 17 лютого 2024 року, розлучена, працює у ФОП ОСОБА_17 на посаді працівника з комплексного обслуговування будинку, які заслуговують на увагу, проте жодним чином не нівелюють та суттєво не зменшують встановлені слідчим суддею ризики, а тому не можуть слугувати підставою для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Тим більше, ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, втім, жодним чином не виступили стримуючим фактором у поведінці підозрюваної.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 , будучі обізнаною про анкетні відомості, місце проживання та контактні номери телефонів потерпілої та свідків, з метою схилити вказаних осіб до зміни показів на її користь, може здійснювати вплив на вказаних осіб шляхом погроз, вмовляння чи підкупу тощо.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає ці ризики доведеними у достатній мірі.

Посилання сторони захисту на наявність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків, відсутність судимостей, які заслуговують на увагу, втім, жодним чином не нівелюють та суттєво не зменшують встановлені у цьому рішенні ризики, а тому не можуть слугувати підставою для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Тим більше, ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, втім, жодним чином не виступили стримуючим фактором у поведінці підозрюваної.

Отже, з урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваною злочину, тяжкості покарання, що загрожує останній, у разі визнання її винною та дані про особу підозрюваної наведені вище, слідчий суддя дійшов до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, що виправдовує застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого, погодженого із прокурором ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та є таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України ). Розмір застави визначається у таких межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України)

Тож, зважаючи на майновий стан підозрюваної, дані про її особу, конкретні обставини, характер та серйозність висунутої підозри, наявність встановлених ризиків, з огляду на положення ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне визначити заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень, зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, а також покласти на останню обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що у разі не з`явлення її за викликом до слідчого, прокурора або суду без поважних причин чи не повідомлення нею про причини своєї неявки, або порушення нею обов`язків, покладених на неї, застава звертається у дохід держави.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 22, 26, 176-178, 182-184, 193-194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0000049, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомлена про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» в межах строку досудового розслідування до 03 серпня 2025 року включно.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 03 серпня 2025 року включно.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Підозрювану ОСОБА_5 взяти під варту негайно в залі суду.

Встановити, що у разі внесення підозрюваною ОСОБА_5 , або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотирьохсот ) гривень, ОСОБА_5 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваної ОСОБА_5 з-під варти, зобов`язати її прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, а також покласти на останню обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що у разі не з`явлення її за викликом до слідчого, прокурора або суду без поважних причин чи не повідомлення нею про причини своєї неявки, або порушення нею обов`язків, покладених на неї, застава звертається у дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 09 годині 45 хвилин 13 червня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1