Справа № 526/1674/25
Провадження № 1-кс/526/184/2025
У Х В А Л А

іменем України

29 травня 2025 року слідчий суддя Гадяцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000283 від 23.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України про арешт майна,

встановив:

28.05.2025 до Гадяцького районного суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна.

Клопотання мотивує тим, що 23.05.2025 року до ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення через лінію «102» від ПОГ СП ВП №2 МРВП ОСОБА_4 , про те, що в лісовому масиві на території кварталу 32, виділу 9 Лохвицького лісництва Гадяцького надлісництва філії «Слобожанський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», поблизу с. Гиряві Ісківці, Миргородського району, Полтавської області виявлено факт вчинення незаконної порубки деревини в кількості 6 штук породи «Вільха». ЖЄО №3705 від 23.05.2025 року.

За даним фактом 23.05.2025 року відомості внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000283, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

В ході проведення огляду місця події в кварталі 32, виділі 9 Лохвицького лісництва Гадяцького надлісництва філії «Слобожанський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» поблизу с. Гаївщина, Миргородського району виявлено наступні пні деревини породи «вільха»:

-1-й пень сироростучої деревини породи «вільха» діаметром 18 см.;

-2-й пень сироростучої деревини породи «вільха» діаметром 20 см.;

-3-й пень сухостійної деревини породи «вільха» діаметром 16 см.;

-4-й пень сироростучої деревини породи «вільха» діаметром 14 см.;

-5-й пень сухостійної деревини породи «вільха» діаметром 12 см.;

-6-й пень сухостійної деревини породи «вільха» діаметром 13 см.

Крім цього в ході огляду місця події виявлено, оглянуто та вилучено розпиляні на різні частини фрагменти деревини породи «вільха» загальним об`ємом 0,7 м3.

Із вказаних пнів за допомогою ланцюгової бензопили було зроблено зрізи, які поміщено до двох окремих поліетиленових пакетів чорного кольору, горловини яких зв`язано ниткою та скріплено пояснювальними бирками.

Крім цього в ході досудового розслідування було встановлено, що до вказаного кримінального правопорушення причетний громадянин ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (к.н.т. НОМЕР_1 ), який добровільно з метою співпраці з органом досудового розслідування видав належну йому ланцюгову бензопилу червоно-помаранчевого кольору без маркувальних позначень, пояснивши при цьому що саме вказаною бензопилою він здійснив відділення від кореня вказаних дерев породи «вільха» в кількості 6 штук 21.05.2025 року. Вказану бензопилу оглянуто та вилучено до ВП №2 Миргородського РВП в якості речового доказу.

Зважаючи на те, що вищевказані вилучені в ході оглядів предмети можуть бути використані як докази факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та мають значення речових доказів по даному кримінальному провадженню, керуючись ст.п.8 ч.2 ст.40, ст.94, ч.1 ст.98, ст. 100, ч.1, 3, 5-7 ст.110 КПК України слідчим 23.05.2025 року винесено постанову про визнання вказаних речей речовими доказами які мають значення в даному кримінальному провадженні.

Таким чином, у відповідності до ч.1 ст.170, ч.5 ст.171 КПК України, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, для його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на вищевказані положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, для збереження речових доказів, слідової інформації, у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, з метою з`ясування походження даної деревини, для встановлення всіх обставинвчиненого злочину, для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та в подальшому для забезпечення відшкодування заявлених в ході досудового розслідування цивільних позовів є потреба накладення арешту на вищевказане у клопотанні майно.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, для збереження речових доказів, слідової інформації, у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, з метою з`ясування походження даної деревини, для встановлення всіх обставин вчиненого злочину, для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та в подальшому для забезпечення відшкодування заявлених в ході досудового розслідування цивільних позовів є потреба накладення арешту на вищевказане у клопотанні майно.

У судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, заявлене клопотання повністю підтримали та просили його задовольнити згідно письмової заяви.

Власник майна в судове засідання не з`явився .

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000046 від 23.01.2025 року внесено відомості до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У відповідності до ч. ч. 2 4 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна , можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У клопотанні слідчим доведено, що вилучене майно може бути використане як доказ у даному кримінальному провадженні, тому є підстави для задоволення клопотання, а саме: шляхом накладення арешту на вказане майно, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Керуючись ст.ст. 170 -173 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000283 від 23.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти в кримінальному провадженні № 0000283 від 23.05.2025 року арешт на майно, а саме на:

1)Зрізи з пнів деревини породи «вільха» в кількості 6 штук, які знаходиться в камері зберігання речових доказів ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Лохвиця, вул. Гоголя, 19;

2)Ланцюгову бензопилу червоно-помаранчевого кольору без маркувальних позначень, яка належить громадянину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (к.н.т. НОМЕР_1 ) та яка знаходиться в камері зберігання речових доказів ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Лохвиця, вул. Гоголя, 19;

3)Розпиляні на різні частини фрагменти деревини породи «вільха» загальним об`ємом 0.7 м3, які передано під розписку на відповідальне зберігання на територію Лохвицького лісництва Гадяцького надлісництва філії «Слобожанський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» за адресою: м. Лохвиця, вул. Сенчанська 52;

до вирішення справи по суті, з метою позбавлення права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких видів робіт, а також досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, для збереження речових доказів, слідової інформації, у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, з метою з`ясування походження даної деревини, для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та в подальшому для забезпечення відшкодування заявлених в ході досудового розслідування цивільних позовів та до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1