ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2248/25 Справа № 201/5392/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000358 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на вирок Соборного районного суду міста Дніпра від 07 травня 2025 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, останній раз:

- 04.07.2017 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.153, ч.2 ст.15 ч.2 ст.153, ч. 1, 2 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі. Звільнений 06.09.2022 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 просить вирок суду в частині призначення покарання скасувати, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання безпідставно застосовано ст.75 КК України.

Зазначає, що судом не враховано, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий, звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, однак продовжив вчиняти умисні злочини, а також відсутність примирення з потерпілою та відсутність добровільного відшкодування завданої шкоди.

Також суд безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, - щире каяття, оскільки матеріали провадження таких обставин не містять, окрім того, обставиною, що обтяжує покарання визнано рецидив злочинів.

Вироком Соборного районного суду міста Дніпра від 07 травня 2025 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; на підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 3 роки та покладено певні обов`язки, передбачені ст.76 КК України; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

За обставин, викладених у вироку, в період дій воєнного стану, 06.03.2025 о 19.40 годин ОСОБА_8 , перебуваючи на території Прибережного скверу за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 66, будучи обізнаним про дію воєнного стану в Україні, побачив на лавці біля потерпілої ОСОБА_7 жіночу шкіряну сумку чорного кольору з тисненням типу «рептилія», в середині якої знаходились грошові кошти в розмірі 500 доларів США, що станом на 06.03.2025 за офіційним курсом гривні до іноземної валюти становить 20 684 грн, 1200 євро, що станом на 06.03.2025 за офіційним курсом гривні до іноземної валюти становить 53 099,16 грн, 240 грн, а всього на загальну суму 74 023,16 грн, а також: шкіряне портмоне з тисненням типу «рептилія», шкіряні рукавички чорного кольору, зарядний пристрій для мобільного телефону марки «Iphone» білого кольору, зарядний пристрій для навушників марки «Hoco», зв`язка ключів від квартири з брелком у вигляді кленового листу та написом «Canada», гребінець, дзеркало, гелеві ручки у кількості 3 штук, монопод марки «Хiaomi», косметика та таблетки, які належать ОСОБА_7 , але матеріальної цінності не представляють, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 23 травня 2003 року, а також паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 , визначивши вказану сумку об`єктом свого злочинного посягання, у зв`язку з чим, у ОСОБА_8 виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, своєю правою рукою взяв вищевказану жіночу шкіряну сумку чорного кольору з тисненням типу «рептилія», в середині якої знаходились грошові кошти в розмірі 500 доларів США, що станом на 06.03.2025 за офіційним курсом гривні до іноземної валюти становить 20 684 грн, 1200 євро, що станом на 06.03.2025 за офіційним курсом гривні до іноземної валюти становить 53 099,16 грн, 240 грн, а всього на загальну суму 74 023,16 грн, а також: шкіряне портмоне з тисненням типу «рептилія», шкіряні перчатки чорного кольору, зарядний пристрій для мобільного телефону марки «Iphone» білого кольору, зарядний пристрій для навушників марки «Hoco», зв`язка ключів від квартири з брелком у вигляді кленового листу та написом «Canada», гребінець, дзеркало, гелеві ручки у кількості 3 штук, монопод марки «Хiaomi», косметика та таблетки, що належать потерпілій ОСОБА_7 , але матеріальної цінності не представляють, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 23 травня 2003 року, а також паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 , та утримуючи вказану сумку при собі, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 74 023,16 грн.

Кримінальне провадження розглянуто на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, потерпілу та прокурора, які підтримали доводи апеляційної скарги потерпілої, обвинуваченого, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілої підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі потерпілої не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Доводи потерпілої про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Однак вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину; дані про особу обвинуваченого, а саме його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, стать та вік, рівень культури та освіти, соціально-психологічні риси, позитивні характеристики з місця проживання і роботи; обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставину, що обтяжує покарання, - рецидив злочинів.

Твердження потерпілої про те, що суд безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, - щире каяття, оскільки матеріали провадження таких обставин не містять, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки відповідно до матеріалів кримінального провадження, обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи та повністю визнав себе винним, окрім того, щире каяття також зазначено в обвинувальному акті як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Водночас, суд, пославшись на обставини, які він враховує при призначенні покарання, та дані про особу обвинуваченого, не в повній мірі виконав вимоги ст. 65 КК України, та належним чином не мотивував і не навів переконливих доводів про доцільність звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України.

Зазначення у вироку суду щодо наявності обставин, що пом`якшують покарання, не дає підстав вважати можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання з випробуванням, оскільки судом не було враховано всіх засад при призначенні покарання.

Так, посилання у вироку на те, що призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є формальним і фактично не враховує характеру вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, віднесеного законом до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий та, звільнившись з місць позбавлення волі 06.09.2022 року, на шлях виправлення не став, оскільки 06.03.2025 року вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім того, з матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений вчинив крадіжку в період війни, яка триває в Україні у зв`язку з нападом Російської Федерації. Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Вчиняючи крадіжку в умовах воєнного стану, коли зусилля всієї країни спрямовані на подолання агресора, люди згуртувались, використовуючи, в тому числі, власні матеріальні ресурси, для надання відсічі ворогу та виживання, ОСОБА_8 знехтував всіма моральними та загальнолюдськими цінностями і в надскладний для держави час, здійснив посягання на майно співгромадян, тому ці обставини впливають на ступінь тяжкості вчиненого злочину. Зазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 27.04.2023 року (справа № 725/2953/22).

Враховуючи викладене, зазначені судом першої інстанції обставини не вказують на те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без відбування покарання, а тому підстави для застосування ст. 75 КК України відсутні.

Отже, колегія суддів вважає, що призначене судом ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст.185 КК України та звільнення його від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України в цьому випадку не є необхідним і достатнім для його виправлення та не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також меті покарання, якою є запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, а тому колегія суддів погоджується з доводами потерпілої про те, що наведене призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Отже, судом першої інстанції ОСОБА_8 призначено покарання з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тому вирок в частині призначеного покарання на підставі п. 4 ч. 1 і ч. 2 ст. 409, п. 2 ч. 1 ст. 413, ст. 414 КПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407, п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, колегія суддів згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину; дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, що воно було вчинено під час дії воєнного стану, а також думку потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому; обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставину, що обтяжує покарання, - рецидив злочинів.

У зв`язку з наведеним вище, колегія суддів дійшла висновку, що покарання ОСОБА_8 повинно бути призначено у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям, в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України на строк, визначений судом першої інстанції, що не оскаржується потерпілою.

На думку колегії суддів, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 на вирок Соборного районного суду міста Дніпра від 07 травня 2025 року задовольнити.

Вирок Соборного районного суду міста Дніпра від 07 травня 2025 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання - скасувати.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Негайно після проголошення вручити копію вироку обвинуваченому, прокурору.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4