ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження) кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2025 року за № 0000294, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), уродженця с. Макашевка Борисоглібського району Воронежської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 26.08.2009 вироком Апеляційного суду Одеської області за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років, 26.06.2020 року звільненого по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , будучи раніше судимий на шлях виправлення не став та відповідних висновків для себе не зробив і вчинив нове умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_2 , вироком Апеляційного суду Одеської області від 26.08.2009, визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років, відбував покарання в державній установі «Одеська виправна колонія (№14)».

Після звільнення, ОСОБА_2 , будучи особою неодноразово засудженою за умисні злочини, на шлях виправлення не став, систематично порушував громадський порядок і права інших людей, а також вчиняв адміністративні правопорушення, у зв`язку із чим постановою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 20.06.2025, за поданням подання т.в.о. начальника відділення поліції № 3 N? З Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , відносно ОСОБА_2 відповідно до п. «В», ст. 3 ст. ст. 5, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців з покладенням обов`язків: заборонити постійно знаходитись щоденно з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби за встановленою для постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , заборонити виїзд за межі населеного пункту, де проживає, без дозволу відповідного територіального підрозділу органу поліції; зобов`язати явкою для реєстрації в територіальний орган поліції за місцем постійного мешкання; заборонити відвідувати торгові точки, де продається спиртне на розлив.

На виконання вимог ст.7 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», 01.07.2025 ОСОБА_2 поставлено на профілактичний облік, належним чином ознайомлено з постановою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 20.06.2025 про встановлення відносно нього адміністративного нагляду, роз`яснено наслідки порушення адміністративного нагляду, а також роз`яснено обов`язок дотримання встановлених рішенням суду обмежень.

Так, з часу оголошення ОСОБА_2 постанови судді про встановлення адміністративного нагляду та реєстрації у відділенні поліції № 3 Одеського районного управління поліції N?1 ГУНП в Одеській області до 30.07.2025 ОСОБА_2 проживав за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з цим, під час перевірок працівниками відділення поліції № 3 Одеського районного відділення поліції № 1 ГУНП в Одеській області, 06.08.2025, 07.08.2025 та 29.08.2025 щодо дотримання вимог застосованого адміністративного нагляду, встановлено що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , відсутній та змінив місце мешкання без поважних причин та дозволу уповноважених органів поліції.

Таким чином, ОСОБА_2 достовірно розуміючи, що він є особою щодо якої встановлено адміністративний нагляд, діючи умисно, протиправно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, будучи належним чином ознайомлений з правилами, умовами та обов`язками, які пов`язані з застосуванням відносно нього адміністративного нагляду, будучи неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 395 КК України, з 06.08.2025, без поважних причин і дозволу органів поліції, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишив місце свого проживання за адресою:

АДРЕСА_2 та почав мешкати за адресою: АДРЕСА_3 .

Дії ОСОБА_2 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додано письмову заяву ОСОБА_2 від 17.04.2025 року з якої вбачається, що ОСОБА_2 , в присутності захисника ОСОБА_4 , беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд.

Згідно з вказаною заявою, ОСОБА_2 згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені в результаті досудового розслідуванням обставини. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_2 надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень цього параграфа.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, без дослідження доказів обставин кримінального проступку, оскільки учасники судового провадження (обвинувачений (підозрюваний), його захисник) не оспорювали встановлені під час дізнання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_2 захист якого здійснює адвокат ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі.

Враховуючи викладене, а також обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_2 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ст. 395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України кримінальним проступком; особу ОСОБА_2 , його вік та соціальне положення, а саме те, що він має місце реєстрації, те, що особа осудна та раніше вже притягувалась до кримінальної відповідальності; те, що ОСОБА_2 , працездатний, однак на теперішній час офіційно не працевлаштований; беззаперечно визнає вину в інкримінованому йому діянні; відсутність тяжких наслідків; наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставини, що обтяжує покарання.

Суд також враховує, те що з письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, вирішив порушити правила адміністративного нагляду, оскільки йому набридло постійне відвідування поліцейськими місця його мешкання, та на деякий час переїхав жити до своєї знайомої ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Переїхавши до своєї знайомої ОСОБА_2 про все їй розповів та попросив деякий час пожити у неї, на що та погодилась, попросивши не роботи ніяких дурниць. Факт нехтування законом і встановленими відносно нього правилами адміністративного нагляду підтверджує в повному обсязі.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідно призначити покарання у межах, встановлених у санкції статі 395 КК України, а саме у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженню не заявлено.

Речові докази та судові витрати у даному кримінальному провадженню відсутні.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_2 в рамках даного кримінального провадження не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 50, 65, 66, 67 КК України, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень.

До набрання вироком законної сили будь-який запобіжний захід відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1