НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/1435/24
Провадження № 1-кп/0182/438/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, внесене 07 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000227 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, українця, гр. України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні нікого не має, особою з інвалідністю та депутатом не являється, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

16.07.2009 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 190, ч.2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.3 ст. 71 КК України поєднаний термін 3 місцем, до відбуття покарання 4 роки 3 місяці. 27.02.2012 року звільнений з Жовтоводської ВК №26 по відбуттю строку покарання;

11.09.2012 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 с. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки.;

12.02.2015 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбутний строк 1 місяць за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 11.09.20125 року, до відбуття покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі. 26.01.2017 року звільнений з Синельниківської ВК №94 по відбуттю строку покарання;

16.08.2018 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 , ч1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

01.12.2020 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за чю.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового додавання вироку від 16.08.2018 року до відбуття покарання 5 років 3 місяці позбавлення волі. 03.02.2021 року з Синельниківської ВК №94 по відбуттю строку покарання,

30.10.2024 року нікопольським міськрайонний судом за ч.3 ст. 357 КК України до обмеження волі на строк 3 роки, ст..ст. 75, 76 п.1,2 КК України - 2 роки, ухвалою колегії судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду від 18.03.2025 року вирок змінено в частині призначення покарання: ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст. 357 КК України, із застосуванням ст.. 69-1 КК України до покарання у виді обмеження воді строком на 2 роки, з застосуванням ст.. 75 п.1,2 ст.76 КК України 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.4 ст. 185 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 в реживі відео конференції,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 04.02.2024 року приблизно о 15 годині, проходячи біля будинку АДРЕСА_2 , побачивши вказаний будинок, вирішив незаконно проникнути на територію вищевказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в той же день та час, знаходячись в тому самому місці, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, у порушення вимог ст. 30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканість житла (чи іншого володіння особи), не маючи визначених законом правових підстав та відповідного дозволу володільця - ОСОБА_5 , підійшов до металевих воріт будинку АДРЕСА_2 , та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зняв резинку, якою зачинялись ворота і проник на територію вказаного домоволодіння, підійшов до вікна будинку, де використовуючи проволоку, яку знайшов у дворі, зняв штапик та скло дерев`яного вікна та проник всередину вищевказаного будинку.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до іншого володіння.

Крім того, 06.02.2024 приблизно о 05:10 годині, ОСОБА_3 , знаходячись біля кафе «П?яна Хата», яке розташоване по вул. Херсонська, 362/2 у м. Нікополь Дніпропетровської області, де біля входу до кафе на підлозі помітив потерпілого ОСОБА_7 , поруч з яким на землі лежав мобільний телефон. В той час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в той же день та час, знаходячись в тому самому місці, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що потерпілий заснув біля кафе «П?яна Хата», яке розташоване по вул. Херсонська, 362/2 у м. Нікополь Дніпропетровської області, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, та бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон «TECNO» модель Spark10, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №CE-19/104-24/8005-ТВ від 23.02.2024 року становить 4082 грн. 33 коп., завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене майно, залишив місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Позиція обвинуваченого.

ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав свою провину і повідомив наступне.

Він був у будинку потерпілого ОСОБА_5 раніше, бо залишався у нього ночувати. Йому було відомо, що чоловіка немає вдома і він проник в його домоволодіння з метою відшукання власних речей, які там залишив, але викрав речі потерпілого. Викрав деякі речі, але їх вартості недостатньо для притягнення його до кримінальної відповідальності. На територію домоволодіння він проник вільно через ворота, а потім зняв штапики з вікна і скло, і опинився в будинку. До того ж, він перебував біля кафе «П`яна Хата», де помітив потерпілого ОСОБА_8 , з яким не був знайомий і який, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння спав на бетоні. Поруч лежав мобільний телефон сірого кольору, виробництва Китай. Він викрав, належний потерпілому мобільний телефон, який продав у ларьку на ринку автовокзалу. Співробітники поліції вилучили викрадений ним телефон і повернули потерпілому, бо він вказав кому його продав. Просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки він має намір захищати країну і вступити до лав ЗСУ.

Позиція потерпілих.

Потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_9 був у нього дома, бо його привів товариш, який доглядав за потерпілим і вони спільно грали в нарди. Тому ОСОБА_10 . Стало відомо, що він мешкає один. А через день, обвинувачений переліз через паркан і через вікно проник в будинок, щоб щось викрасти. Його в будинку не було, бо він ходив за гуманітарною допомогою та купити корм для собаки. З будинку було викрадено ліхтарик, мобільний телефон і апарат для вимірювання тиску. Ці речі співробітники поліції йому повернули. Він зрозумів, що зазначену крадіжку вчинив саме ОСОБА_9 , т.к. його попереджав товариш про те, що ОСОБА_9 злодій. Цивільний позов потерпілим не заявлений.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутність. Цивільний позов потерпілим не заявлений, оскільки шкода завдана діями обвинуваченого відшкодована шляхом повернення викраденого майна. Під час призначення покарання обвинуваченому, покладався на розсуд суду.

Покази свідків.

Свідок ОСОБА_11 , будучи приведеною до присяги, повідомила, що вона працює в кафе «П`яна Хата». Потерпілий ОСОБА_12 в той вечір випивав в кафе і був сильно п`яним. Він попросив викликати таксі, але водій відмовився його везти в такому стані. О 21 год. вона закривала приміщення кафе і помітила потерпілого, який знаходився біля кафе у стані сильного алкогольного сп`яніння. Наступного дня потерпілий прийшов до кафе і питав, чи не бачили вони хто викрав його мобільний телефон. Того вечора особисто вона не бачила ОСОБА_13 , який є відвідувачем їх кафе, в приміщенні або поруч. Про обставини крадіжки мобільного телефону їй нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_14 повідомив, що придбав у обвинуваченого мобільний телефон «Сігма» за 100 гривень. обвинувачений повідомив, що це його телефон і йому терміново потрібні гроші, тому продає. Придбаний телефон, він перепродав незнайомому чоловіку.

Свідок ОСОБА_15 , будучи приведеним до присяги, повідомив, що двічі купував телефони у обвинуваченого. Він приніс мобільний телефон блакитного кольору «Техноспарк» і сказав, що забув пароль. Він придбав його за 400 чи 500 гривень. А через деякий час обвинувачений прийшов разом зі співробітниками поліції і останні вилучили у нього зазначений телефон.

Досліджені в судовому засіданні докази.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується письмовими доказами, законність, належність та достовірність яких учасники судового провадження не оспорювали, які досліджені судом у судовому засіданні, а саме:

- висновком судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-24/8011-ТВ від 26.02.2024 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Sigma» моделі «X-style 351 Lider» станом на 04.02.2024 року могла складати 671 грн. 67 коп. Ринкова вартість вимірювача артеріального тиску (тонометра) марки «Gamma» моделі «800K» станом на 04.02.2024 року могла складати 433 грн. 33 коп. (а.п.24-27).

- висновком судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-24/8005-ТВ від 23.02.2024 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Tecno» моделі «Spark 10» (K15q), 8/128 Gb, станом на 06.02.2024 року могла складати 4082 грн. 33 коп. (а.п.66-70).

З огляду на викладене, вважаю, що вина обвинуваченого у скоєні інкримінованих злочинів встановлена і доведена. Його дії мають правильну правову кваліфікацію за епізодом проникнення до житла гр. ОСОБА_5 за ч.1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи, з урахуванням декриміналізації вчиненого діяння.

Вірно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_3 за епізодом викрадення майна гр. ОСОБА_7 за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану. Як повідомив сам ОСОБА_3 , він побачив потерпілого ОСОБА_7 , який був у стані сильного алкогольного сп`яніння. При цьому суд враховує ту обставину, що ознака повторності знайшла своє підтвердження, оскільки раніше ОСОБА_3 засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів.

Призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки, вчинених ним кримінальних правопорушень, одне з яких є кримінальним проступком, а одне є тяжким злочином відповідно до вимог ст.12 КК України. Злочини, вчинені обвинуваченим з корисливих мотивів, під час дії воєнного стану, що значно підвищує ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів. Суд бере до уваги відомості про репутацію обвинуваченого ОСОБА_3 , який є раніше судимою особою за вчинення аналогічних корисливих злочинів, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Матеріальна шкода, завдана потерпілим, діями обвинуваченого, відшкодована шляхом повернення викраденого майна, вилученого в результаті оперативно-розшукових дій співробітників поліції.

Потерпілі не заявляли позовів щодо відшкодування матеріальної або моральної шкоди, спричиненої діями обвинуваченого і покладались на розсуд суду під час призначення покарання обвинуваченому. Враховуючи викладене, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а також відповідним до вчиненого та його наслідків буде покарання у межах санкції ч. 1 ст. 162 та ч.4 ст. 186 КК України з застосовуванням положень ст.75 КК України, тобто з випробуванням, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України та за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України, оскільки ОСОБА_3 засуджений вироком Нікопольського міськрайонного суду від 30.10.2024 року за вчинення проступку, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України. Обставиною, яка пом`якшує покарання є визнання вини, активне сприяння у розкритті злочину. Обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив злочинів.

Вирішення цивільного позову.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Вирішення питання про запобіжний захід.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід і вигляді тримання під вартою, який змінено на домашній арешт, строк дії якого скінчився і продовжений не був.

Вирішення питання про долю речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

Вирішення питання про процесуальні витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинувачених порівну на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта під час проведення судових товарознавчих експертиз за №СЕ-19/104-24/8011-ТВ від 26.02.2024 року, №СЕ-19/104-24/8005-ТВ від 23.02.2024 року, які складають 3029,12 гривень.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку та кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162, ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 162 КК України у вигляді обмеження волі строком на два роки;

за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Нікопольського міськрайонного суду від 30 жовтня 2024 року, більш суворим покаранням, за цим вироком, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням строком на три роки. Відповідно до вимог п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Строк покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід і вигляді тримання під вартою, який змінено на домашній арешт, строк дії якого скінчився і продовжений не був.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 витрати на проведення судових товарознавчих експертиз, які складають 3029,12 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень (дванадцять) копійок.

Речові докази: вимірювача артеріального тиску (тонометра) моделі «800K» марки «Gamma»; ліхтарик «Niva» модель 0408; мобільний телефон марки «Sigma» моделі «X-style 351 Lider», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити в його користуванні.

Мобільний телефон марки «Tecno» моделі «Spark 10» (K15q), 8/128 Gb Meta White, який переданий потерпілому ОСОБА_7 залишити в його користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1