Провадження 1-кс/127/9968/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0000653 внесеного до ЄРДР 13.10.2022, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження м. Вінниці, Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч.ч. 3,4 ст. 190 КК України, за фіксації судового розгляду технічними засобами,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000653 внесеного до ЄРДР 13.10.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. ч. 3, 4, 5 ст. 190 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході судового розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що в березні 2021 року більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 15.04.2021, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 переслідуючи корисливий мотив особистого незаконного збагачення шляхом незаконного придбання права на об`єкти нерухомості шляхом обману, на території міста Вінниці з їх подальшим відчуженням добросовісним набувачам та одержання коштів від продажу, діючи за попередньою змовою, отримали інформацію від ОСОБА_8 , яка не була обізнана про злочинні наміри останніх, про смерть ОСОБА_9 та перебування у його власності нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , що протягом двох останніх місяців здійснювала догляд за ОСОБА_9 .

З метою виконання свого єдиного злочинного умислу, направленого на особисте незаконне збагачення від продажу нерухомого майна, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вирішили незаконно заволодіти квартирою ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_8 із покійним ОСОБА_9 , з метою подальшого набуттям права спадщини на належне покійному нерухоме майно за підконтрольною їм особою ОСОБА_8 , та продажу цього майна добросовісному набувачу.

У подальшому, ОСОБА_8 , не будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , виконуючи надані останніми вказівки, 15.04.2021 звернулась до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_11 із заявою про вступ у спадщину на майно, а саме квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , однак не маючи встановленого факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_9 , зазначила, що документи необхідні для отримання свідоцтва про право на спадщину будуть подані додатково.

З метою доведення злочинного умислу ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , ОСОБА_8 за вказівкою останніх 19.10.2021 звернулась до Вінницького міського суду із заявою про встановлення факту спільного проживання із покійним ОСОБА_9 , однак рішення залишись без розгляду, у зв`язку із не подачею усіх необхідних документів.

Продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел ОСОБА_7 та ОСОБА_6 09.02.2022 сприяли реєстрації місця проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , з метою подальшого звернення до Калинівського районного суду із заявою, щодо встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_8 із покійним ОСОБА_9 .

Так, 03.03.2022 на виконання вказівок ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , ОСОБА_8 подала заяву до Калинівського районного суду Вінницької області про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_8 із ОСОБА_9 .

В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 усідомлючи неможливість самостійного доведення спільного злочинного умислу до кінця, залучили до своєї протиправної діяльності ОСОБА_12 , який виступав у даній судовій справі представником Вінницької міської ради та повинен був усунути перешкоди та сприяти вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, а саме забезпечити ухвалення позитивного рішення суду шляхом не вжиття передбачених законом заходів щодо безпосередньої участі в судовому засіданні та не оскарження даного рішення суду про визнання факту спільного проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , в суді апеляційної інстанції.

У подальшому, на виконання єдиного злочинного умислу та вказівок ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , обіймаючи посаду начальника відділу господарських відносин Департаменту правової політики та якості Вінницької міської ради, будучи уповноваженим на представництво інтересів Вінницької міської ради в суді, 10.03.2022 підготував та скерував до Калинівського районного суду Вінницької області заяву щодо здійснення розгляду заяви ОСОБА_8 про встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_9 без участі представника Вінницької міської ради, таким чином усунувши перешкоди та сприяв вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, з метою подальшого набуттям права спадщини на належне покійному нерухоме майно за підконтрольною ОСОБА_7 та ОСОБА_10 особою ОСОБА_8 , та продажу цього майна добросовісному набувачу.

Надалі, 16.03.2022 рішенням Калинівського районного суду Вінницької області заяву ОСОБА_8 щодо встановлення факту проживання протягом останніх 5 років однією сім`єю із ОСОБА_9 задоволено.

Продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел ОСОБА_7 та ОСОБА_6 надали вказівку ОСОБА_8 прибути 03.10.2022 до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_11 для надання рішення Калинівського районного суду від 16.03.2022 про встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_8 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, 14.12.2022 ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_10 надали вказівку ОСОБА_8 прибути до приватного нотаріуса Вінницького нотаріального округу ОСОБА_13 , де під контролем останніх, перебуваючи у офісному приміщенні нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 здійснила продаж уже належної їй на праві власності квартири за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 841 088 грн. громадянці ОСОБА_14 , відповідно до договорукупівлі продажу № 403 від 14.12.2022, за грошові кошти у сумі 851 000 грн., а грошові кошти, отримані від зазначеного правочину, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 привласнили та розподілили між собою.

Окрім того, в березні 2022 року більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 22.03.2022, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 переслідуючи корисливий мотив особистого незаконного збагачення шляхом незаконного придбання права на об`єкти нерухомості шляхом обману, на території міста Вінниці з їх подальшим відчуженням добросовісним набувачам та одержання коштів від продажу, діючи за попередньою змовою, отримали інформацію від ОСОБА_8 , яка не була обізнана про злочинні наміри останніх, про смерть ОСОБА_15 та перебування у її власності нерухомого майна, а саме будинку за адресою: АДРЕСА_5 . При цьому ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , що протягом двох останніх місяців здійснювала догляд за ОСОБА_15 .

З метою виконання свого єдиного злочинного умислу, направленого на особисте незаконне збагачення від продажу нерухомого майна, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вирішили незаконно заволодіти будинком ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_5 , шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_8 із покійною ОСОБА_15 , з метою подальшого набуттям права спадщини на належне покійній нерухоме майно за підконтрольною їм особою ОСОБА_8 , та продажу цього майна добросовісному набувачу.

У подальшому, ОСОБА_8 , не будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , виконуючи надані останніми вказівки, 22.03.2022 звернулась до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_16 із заявою про вступ у спадщину на майно, а саме будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , однак не маючи встановленого факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_15 , зазначила, що документи необхідні для отримання свідоцтва про право на спадщину будуть подані додатково.

З метою доведення злочинного умислу ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ОСОБА_8 , за вказівкою останніх, 01.08.2022 звернулась до Калинівського районного суду Вінницької області із заявою про встановлення факту спільного проживання із покійною ОСОБА_15 .

Продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 усвідомлюючи неможливість самостійного доведення спільного злочинного умислу до кінця, залучили до своєї протиправної діяльності ОСОБА_12 , який виступав у даній судовій справі представником Вінницької міської ради та повинен був усунути перешкоди та сприяти вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, а саме забезпечити ухвалення позитивного рішення суду шляхом не вжиття передбачених законом заходів щодо безпосередньої участі в судовому засіданні та не оскарження даного рішення суду про визнання факту спільного проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_15 у будинку за адресою: АДРЕСА_5 , в суді апеляційної інстанції.

У подальшому, на виконання єдиного злочинного умислу та вказівок ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , обіймаючи посаду начальника відділу господарських відносин Департаменту правової політики та якості Вінницької міської ради, будучи уповноваженим на представництво інтересів Вінницької міської ради в суді, 07.10.2022 підготував та скерував до Калинівського районного суду Вінницької області заяву щодо здійснення розгляду заяви ОСОБА_8 про встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_15 без участі представника Вінницької міської ради, таким чином усунувши перешкоди та сприяв вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, з метою подальшого набуттям права спадщини на належне покійному нерухоме майно за підконтрольною ОСОБА_7 та ОСОБА_10 особою ОСОБА_8 , та продажу цього майна добросовісному набувачу.

Надалі, 18.10.2022 рішенням Калинівського районного суду Вінницької області заяву ОСОБА_8 щодо встановлення факту проживання протягом останніх 5 років однією сім`єю із ОСОБА_15 задоволено.

Продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел ОСОБА_7 та ОСОБА_6 надали вказівку ОСОБА_8 прибути 30.12.2022 до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_16 для надання рішення Калинівського районного суду від 18.10.2022 про встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_15 , після чого ОСОБА_8 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_5 .

У подальшому, 14.06.2023 ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_10 , надали вказівку ОСОБА_8 прибути до приватного нотаріуса Вінницького нотаріального округу ОСОБА_16 , де під контролем останніх, перебуваючи у офісному приміщенні нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_8 надала довіреність № 3815, якою уповноважила ОСОБА_7 на продаж будинку за адресою: АДРЕСА_5 .

Доводячи до кінця свій спільний злочинний умисел, 16.06.2023 ОСОБА_7 прибув до приватного нотаріуса Вінницького нотаріального округу ОСОБА_17 , де під контролем останніх, перебуваючи в офісному приміщенні нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_7 , діючи на підставі довіреності від імені ОСОБА_8 здійснив продаж уже належного їй на праві власності будинку за адресою: АДРЕСА_5 , вартістю 69 390 грн громадянину ОСОБА_18 , відповідно до договору купівлі продажу № 618 від 16.06.2023, за грошові кошти у сумі 400 000 грн, а грошові кошти, отримані від зазначеного правочину, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 привласнили та розподілили між собою.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниці, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190 (чинні в редакції Закону на момент вчинення кримінального правопорушення) Кримінального кодексу України, тобто придбання права на чуже майно шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах та придбання права на чуже майно шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема:

- Заявою про заволодіння нерухомим майном покійного ОСОБА_9 шляхом обману від потерпілої ОСОБА_19 відповідно до якої остання повідомляє, що невстановлені особи шляхом шахрайства заволоділи нерухомим майном її батька ОСОБА_9 , а саме квартирою, що за адресою АДРЕСА_2 ;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_20 відповідно до якого остання повідомляє, що знайшла для свого сусіда ОСОБА_9 , який хворів доглядальницю ОСОБА_8 , яка здійснювала догляд за останнім протягом близько 2-х місяців.

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_21 , відповідно до якого остання повідомила, що невстановлені особи шляхом шахрайства заволоділи нерухомим майном її родички ОСОБА_15 , а саме будинком, що за адресою АДРЕСА_5 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 відповідно до якого остання повідомила, що не будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виконуючи їх вказівки вступила в спадщину та у подальшому отримала у власність нерухоме майно, а саме квартиру, що за адресою АДРЕСА_2 та будинок, що за адресою АДРЕСА_5 , шляхом визнання проживання однією сім`єю із покійними власниками через Калинівський районний суд Вінницької області, також повідомила, що зазначеним майном розпорядились ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ;

- Документами отриманими в ході тимчасового доступу до Калинівського районного суду Вінницької області у справі № 132/579/22 щодо встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із спадкодавцем ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 , та у справі № 132/1652/22 щодо встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із спадкодавцем ОСОБА_15 за адресою АДРЕСА_5 з поміж яких встановлено наявність у обох судових справах заяв ОСОБА_12 , як представника Вінницької міської ради, щодо здійснення розгляду заяви ОСОБА_8 про встановлення факту спільного проживання з покійними без участі представника Вінницької міської ради;

- Протоколами проведення обшуків за місцями проживання фігурантів даного кримінального провадження в ході яких було вилучено речі, предмети та документи, які є доказами у кримінальному провадженні.

- Протоколами про результати проведення НСРД, а саме зняття інформації з електронних інформаційних систем стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_12 відповідно до яких зафіксовано вчинення ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 інкримінованих їм кримінальних правопорушень;

- Іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Також, з отриманого рапорта працівників УКР ГУНП у Вінницькій області за результатами виконання доручень наданих в порядку ст. 40 КПК України було проведено комплекс оперативно-розшукових заходів спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатами проведених заходів встановити місцезнаходження ОСОБА_6 не виявилось за можливе.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 на неодноразові виклики до слідчого для проведення слідчих дій не з`являється, що свідчить про те, що він переховується від слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

Постановою старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 06.08.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Відповідно до рапорту УКР ГУНП у Вінницькій області та відомостей з інформаційно-телекомунікаційної системи прикордонного контролю «Аркан» Державної прикордонної служби України встановлено, що ОСОБА_6 21.01.2025 перетнув державний кордон України, до Республіки Молдова та на даний час не повертався. Відповідно до матеріалів УКР ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 може знаходитись у м. Таллін Республіці Естонія.

На даний час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 не встановлено та є достатньо підстав вважати, що останній виїхав до Республіки Молдова, у зв`язку з чим 06.08.2025 його оголошено в розшук, а 07.08.2025 оголошено у міжнародний розшук.

Разом з тим, Департамент міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України може внести до Генерального секретаріату Інтерполу клопотання про публікацію червоного оповіщення щодо розшукуваної особи (розшук з метою арешту та екстрадиції).

Однією з основною вимогою Комісії з контролю файлів Інтерполу при внесенні інформації про міжнародний розшук особи з метою її арешту та екстрадиції до телекомунікаційних обліків Організації є наявність чинної ухвали судді/суду про обрання відносно особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На 99-й сесії (27 лютого по 3 березня 2017 року) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвалено рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст. 83.2 (b, іі) Правил Організації. Ст. 575 КПК України чітко передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, однією з основних вимогою інституції Генерального секретаріату Інтерполу до публікацій оповіщень та циркулярних розшукових повідомлень з метою арешту та подальшої видачі (екстрадиції) розшукуваної особи (так зване внесення інформації про міжнародний розшук особи (червоне оповіщення) є наявність ухвали слідчого судді, суду про обрання щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що винесена без посилання на використання каналів МОКП-Інтерпол для доведення факту оголошення її міжнародного розшуку, оскільки такі посилання розцінюються міжнародною організацією як порушення прав і основоположних свобод людини.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва 20.09.2018 (провадження № 11-сс/796/4578/18) зазначила, що чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) має бути винесена органом досудового розслідування відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України). В даному випадку це і було здійснено, шляхом винесення постанов спочатку про оголошення ОСОБА_6 в державний, а згодом і в міжнародний розшуки.

Фактична ж дата винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, її скерування з відповідними матеріалами до Департаменту міжнародного поліцейського НП України та внесення відомостей про це до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є початком перебування особи в міжнародному розшуку в розумінні вимог ст. 281 КПК України, а будь-яких інших документів, зокрема, довідки Інтерполу, витягу з бази Інтерполу тощо, зазначена норма закону не вимагає.

Так, згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук. Особа оголошується в міжнародний розшук після або одночасно з оголошенням в державний розшук. Отже, чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) має бути винесена органом досудового розслідування відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, є те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190 (чинні в редакції Закону на момент вчинення кримінального правопорушення) Кримінального кодексу України, які згідно ст. 12 КК України відносять до категорії тяжкого та особливо тяжкого відповідно, а тому тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним (позбавлення волі від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна) дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Зокрема, саме по собі покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним, може спонукати останнього вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Є підстави вважати, що ОСОБА_6 може вдатись до спроб знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вказують на його причетність до скоєння даного кримінального правопорушення;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні. Наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_6 може вдатись до спроб незаконно впливати на свідків, які викривають його та співучасників даного злочину, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховується тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 197 КПУ України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 оголошений в міжнародний розшук, підозрюється у вчиненні тяжкого і особливо тяжкого злочинів, з метою запобігання ризикам передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виникла необхідність у обрані відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за його відсутності.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав за обставин викладених в ньому та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 під час судового розгляду заперечила проти задоволення клопотання слідчого, слідчому судді пояснила, що клопотання слідчого є необґрунтованим та передчасним, а тому просила слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання у повному обсязі.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП Вінницькі області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000653 внесеного до ЄРДР 13.10.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. ч. 3, 4, 5 ст. 190 КК України.

04.08.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч.ч. 3,4 ст. 190 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень проти власності, за вчинення яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказів.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього обмежувального заходу.

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 перетнув державний кордон України, до Республіки Молдова, на даний час, місцезнаходження останнього невідоме.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_5 від 07.08.2025 ОСОБА_6 оголошений у міжнародний розшук.

Також слідчий суддя бере до уваги те, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, що в свою чергу свідчить про існування ризиків того, що ОСОБА_6 намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності та може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому з урахуванням всіх з`ясованих судом обставин, підозрюваному ОСОБА_6 слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що у відповідності до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя