Провадження № 1-кс/761/9858/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000271 від 08.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 у в кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000271 від 08.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 у в кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме: на майно підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000271 від 08.03.2025, із забороною володіння, користування та розпорядження майном, а саме на: 1/3 квартири, двокімнатної, загальною площею 57.60 кв.м, житловою площею 31.20 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису: 7688 в книзі: 114. c.95; автомобіль марки SUBARU BRZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання слідчий навів ті обставини, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у м. Києві, за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000271 від 08.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 у в кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

08.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

27.03.2025 до відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві від представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_7 , надійшов цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 , на її користь моральної шкоди в розмірі 4 000 000 грн.

Необхідність накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 обґрунтовується тим, що останній, розуміючи, що на дане майно може бути накладено арешт з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), матиме можливість здійснити відчуження вказаного майна.

Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна матиме наслідком його відчуження на користь третіх осіб та відповідно унеможливить забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Право власності підозрюваного ОСОБА_5 , на зазначене майно підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, а також реєстраційною карткою транспортного засобу.

Просили накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 , який ініціював вказане клопотання, не з`явився, направив заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує з підстав, наведених у ньому та просив задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

В клопотанні слідчий наводить підставу застосування арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 - з метою забезпечення цивільного позову ОСОБА_7 .

У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як убачається з матеріалів клопотання, арешт на вказане майно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий просить накласти з метою забезпечення відшкодування шкоди (цивільний позов ОСОБА_7 ), проте поданий в додатках цивільний позов не містить визначення розміру вимог завданої шкоди, меж позовних вимог, які не викладені в позові, що сеперечить правилам ст. 171 КПК України.

Одночасно необхідно звернути увагу, що в матеріалах клопотання не містяться даних про розмір шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України.

Також слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Однак матеріли клопотання не містять даних щодо вартості майна, що належить арештувати, прохальна частина в позові про стягнення суми завданої шкоди відсутня, не надані такі дані, в ході розгляду, що позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитися в співмірності заходів забезпечення у вигляді арешту.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на вказане майно, клопотання є передчасним і такий вид забезпечення на даній стаді досудового розслідування не відповідає критерію співрозмірності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000271 від 08.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 у в кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1