Справа № 344/4679/25
Провадження № 11-сс/4808/172/25
Категорія ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_9 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу. Просив скасувати ухвалу слідчого судді, зобов`язавши прокурора Івано-Франківської області невідкладно внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі отриманої заяви ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України.

Вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам справи, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема зазначає, що він під час проходження військової служби у військовій частині 20.08.2022 року біля н.п. Соледар Донецької області отримав мінно-вибухову травму черепно-мозкову травму, забій головного мозку ІІ ступеня, перелом скроневої кістки справа з переходом в основу акубаротравму, травматичний розрив правої барабанної перетинки, що підтверджується Свідоцтвом про хворобу №289 від 11.05.2023 року, складеного госпітальною військово-лікарською комісією військової частини на підставі розпорядження прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 21.04.2023 року. У зв`язку з чим, він тривалий період лікувався в різних медичних закладах та 28.12.2022 року повернувся у військову частину, де в нього виникли судоми та він був госпіталізований до КНП «П`ятихатська ЦМЛ». Продовжив стаціонарне лікування в «Прикарпатському ОКЦПЗ Івано-Франківської обласної ради»», надалі в КНП «Обласний госпіталь ветеранів війни Івано-Франківської обласної ради», після цього КНП «Косівська ЦРЛ». Після цього йому була надана відпустка за станом здоров`я на 30 днів. Був направлений на огляд ВЛК для визначення придатності до військової служби та постановою ВЛК визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Разом з тим, службові особи військової частини належними документами не зафіксували те, що він з пораненням знаходився на стаціонарному лікуванні та вдалися до вчинення кримінального правопорушення завідомо неправдивих повідомлень слідчому про самовільне залишення ним військової частини, тобто про вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України. В подальшому постановами старшого слідчого П`ятого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові від 11.09.2023 року закрито кримінальні провадження №50000105 від 20.05.2022 року та №00031 від 22.02.2023 року, у зв`язку з відсутністю у його діях складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Крім того, вказує, що службові особи військової частини за весь час його лікування після поранення не виплатили йому, передбачені державою, грошові суми, а тому він змушений був звернутися за правовою допомогою до адвокат, який направив адвокатський запит на адресу командира військової частини. Демонструючи свою повну зневагу до Законів України службові особи військової частини залишили без реагування адвокатський запит у його інтересах. Отже, службові особи військової частини, з метою одержання неправомірної вигоди для себе заволоділи його грошовими коштами, використовуючи владу та службове становище всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України.

У зв`язку з наведеним, 28 лютого 2025 року він звернувся до прокурора Івано-Франківської області із письмовою заявою про вчинення службовими особами кримінального правопорушення, яку направив поштою. Однак, після отримання його заяви, прокурором не було внесено відомості до ЄРДР, а скеровано заяву у Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони для проведення перевірки, яка, в свою чергу, перенаправила її у службу військового правопорядку. Разом з тим, слідчий суддя розцінив вказані дії прокуратури як доказ безпідставності його скарги. Вважає, що слідчим суддею грубо порушено норми кримінального процесуального закону.

Під час апеляційного розгляду:

- представник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити;

- прокурор заперечив з приводу апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження ОСОБА_9 28 лютого 2025 року звернувся до керівника Івано-Франківської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Зокрема, просив внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та з дотриманням правил підслідності передати наявні матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Згідно з листом Івано-Франківської обласної прокуратури від 03.03.2025 року за №27-64ВИХ-25 заяву ОСОБА_9 направлено до Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону за належністю для організації розгляду та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

За змістом відповіді Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 07.03.2025 року за №30.53/02-58ВИХ-25 заяву ОСОБА_9 було скеровано за належністю до ІНФОРМАЦІЯ_1 для розгляду по суті.

Оскільки зазначені ОСОБА_9 відомості не були внесені до ЄРДР, він звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури.

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_9 . В обґрунтування прийнятого рішення, слідчий суддя послався на те, що заява ОСОБА_9 за своїм змістом і суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить конкретних та достатніх даних про можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, тобто сукупність обов`язкових ознак конкретних злочинів, які дозволяють відмежовувати таке діяння від інших правопорушень, що не становлять суспільної небезпеки. У ході аналізу поданої заяви та скарги, слідчим суддею не встановлено відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення вказаного кримінального правопорушення, а заявником не наведено будь-яких вагомих обставин, існування яких обґрунтовує необхідність початку досудового розслідування.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки він виходить за межі повноважень суду та стосується перевірки доводів щодо вчиненого кримінального правопорушення і встановлення обставин, які можуть бути встановлені тільки під час проведення досудового розслідування.

Так, згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 4 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Внесення відомостей до ЄРДР урегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298.

Згідно з п. 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Колегія суддів вважає, що повідомлення про злочин повинно мати посилання на реальні події, не містити характер припущення та не порушувати право інших осіб на захист своїх інтересів від безпідставного звинувачення у вчиненні злочину до якого вони явно не причетні. При цьому, особа яка стверджує про вчинення правопорушення повинна бути в установленому законом порядку повідомлена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин.

Згідно ч.1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Таким чином, чинні процесуальні норми законодавства не передбачають для слідчого чи прокурора іншої альтернативи, ніж невідкладне внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за умови, що повідомлення про злочин містить достатні дані про вчинене правопорушення.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Кримінальне процесуальне законодавство не містить правових норм, які зобов`язують заявника довести наявність обставин, на які він посилається, та які свідчать про вчинення правопорушення. Суд повинен тільки встановити, що заява про правопорушення містить достатні дані для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та дозволяє встановити попередню правову кваліфікацію вчиненого правопорушення. При цьому, заявник особисто несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про правопорушення, що зобов`язує його посилатись тільки на обставини, які відповідають дійсності.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи, що заява ОСОБА_9 містить достатні відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, уповноважена особа зобов`язана була невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання повідомлення внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Приписами ч.1 ст.412 цього Кодексу встановлено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом про зобов`язання уповноважених осіб Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_9 від 28 лютого 2025 року.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Скаргу ОСОБА_9 задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_9 від 28 лютого 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5