ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6030/25 Номер провадження 11-сс/814/441/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтава від 09 травня 2025 року.

Цією ухвалою клопотання старшого слідчого в ОВС ВРОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області про застосування відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, відбуваючого покарання у вигляді 7 років позбавлення волі за вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 04.08.2022 року в умовах ДУ „Крюковська виправна колонія №29, що розташована за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с.Божківське, вул.Миру, 4,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без задоволення.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Так, ОСОБА_8 , будучи неодноразово засудженим та відбуваючи покарання у виді позбавлення волі в умовах ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)», розташованої за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с.Божківське, вул. Миру, 4, в кінці січня 2025 року, більш точної дати органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись на території зазначеної установи виконання покарань, діючи за попередньою змовою групою осіб з відомим йому ОСОБА_9 , з яким разом відбували покарання в установі до 15 січня 2025 року, та якого переведено для подальшого відбування покарання до ДУ «Кагарлицька ВК №115», під приводом повернення неіснуючого боргу загальною сумою 27 000 гривень, який начебто виник внаслідок діяльності потерпілого ОСОБА_10 , який разом з ними відбував покарання, пов`язаної з програшем останнім грошових коштів на спортивних ставках футбольних матчів різних клубів, через Інтернет мережу, висловили вимогу ОСОБА_10 передати їм грошові кошти у вказаній сумі, погрожуючи застосуванням фізичного впливу та нанесенням тілесних ушкоджень у разі відмови.

Сприймаючи реальність виконання вказаних погроз, побоюючись за своє життя та здоров`я, з метою уникнення подальших конфліктних ситуацій, ОСОБА_10 був змушений погодитися на неправомірну сумісну вимогу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи під постійним психологічним тиском з боку вказаних осіб, і в кінці січня 2025 року віддати їм частину від указаної суми в розмірі 1 000 гривень, сплативши її на банківську картку № НОМЕР_1 , номер якої йому було надано вказаними особами.

У подальшому, в лютому 2025 року, ОСОБА_10 почав уникати телефонного спілкування з ОСОБА_9 через мережу Інтернет та зустрічі із ОСОБА_8 , який 14 лютого 2025 року, перебуваючи в кімнаті №8 гуртожитку №1 ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)», розташованої за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с.Божківське, вул.Миру, 4, де в той час перебував потерпілий, застосовуючи фізичну силу, наніс ОСОБА_10 декілька ударів руками по верхнім кінцівкам, якими він прикривав голову та верхню частину тулубу, чим спричинив потерпілому фізичний біль.

При цьому, ОСОБА_9 , знаходячись в іншій установі виконання покарань, періодично телефонував до ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 зустрічав потерплого, погрожуючи йому насильством, чекаючи у майбутньому передачі від нього грошових коштів під приводом неіснуючого боргу.

20.02.2025 відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, внесено до ЄРДР за №0000152.

25.04.2025 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування не доведено доцільність обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_8 відбуває покарання в умовах ДУ „Крюківська виправна колонія №29, що виключає можливість настання ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказав, що матеріали провадження містять достатні докази стосовно наявності обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, та наявності ризиків, передбачених ч.2 ст.177 КПК України, що є підставою для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.

Інші учасники ухвалу слідчого судді не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які вважають ухвалу слідчого судді законною і обгрунтованою та просять залишити її без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.

Як встановлено в засіданні апеляційного суду, наведені норми закону слідчим було дотримано, однак висновок слідчого судді про відсутність ризиків можливої неналежної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , є помилковим.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Приписами ст.ст. 1, 3 ЗУ „Про переднє ув`язнення визначено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі особи (екстрадиції) або її транзитного перевезення.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону якщо особи, які відбувають покарання в місцях позбавлення волі чи дисциплінарних батальйонах, притягаються до кримінальної відповідальності за вчинення іншого злочину і щодо них як запобіжний захід обрано тримання під вартою, то вони за постановою особи, яка проводить розслідування, можуть перебувати в дисциплінарному ізоляторі або карцері установи виконання покарань чи на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 , який відбуває покарання в умовах „Крюковська виправна колонія №29, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, свідчить те, що він підозрюється у вчиненні іншого особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, свідчить те, що на даний час вилучено не всі предмети, які він застосовував під час вчинення кримінального правопорушення та які мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Про наявність ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності; проти безпеки руху та експлуатації транспорту, але на шлях виправлення не став та підозрюється у скоєнні умисного злочину проти власності, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, із погрозою застосування насильства щодо потерпілого, який було вчинено в умовах ізоляції під час відбування основного покарання в умовах ДУ „Крюковська виправна колонія №29. Ці обставини можуть свідчити про його схильність до антисоціальної поведінки та вчинення правопорушень.

ОСОБА_8 підозрюється в умисному злочині проти власності, вчиненому за попередньою змовою групою осіб із погрозою застосування насильства, в умовах воєнного стану, а тому існує ризик того, що він може незаконно впливати на потерпілого та свідків, які також відбувають покарання та перебувають в умовах ДУ „Крюковська виправна колонія №29, з метою зміни ними своїх показань або відмови від дачі показань у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою здатний запобігти вказаним ризикам.

Наявність позитивно характеризуючих особу підозрюваного даних не спростовують висновку суду про неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В той же час, вирішуючи питання про можливість визначення альтернативного запобіжного заходу вигляді застави, колегія суддів приходить до такого висновку.

Згідно з положеннями п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дванадцяти років, без можливості звільнення від відбування покарання з випробуванням та призначення більш м`якого покарання, спосіб його вчинення та особу підозрюваного. При цьому, вказані дії було скоєно з погрозою застосування насильства щодо потерпілого, в умовах ізоляції, під час відбування ОСОБА_8 основного покарання за вироком суду.

Тобто, в даному випадку, застава не забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, враховуючи ті ризики, що визнані обґрунтованими.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, на думку колегії суддів, є обґрунтованим у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.

Разом з тим, відповідно до положень ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000152 від 20.02.2025 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, завершено.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 для розгляду по суті направлено до Полтавського районного суду Полтавської області, де під час проведення підготовчого судового засідання вирішуватиметься питання про обрання запобіжного заходу на стадії судового розгляду.

Враховуючи, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні вже завершено, тому обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою повинен діяти до початку підготовчого судового засідання, але не довше, ніж на 60 днів.

Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтава від 09 травня 2025 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС ВРОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави до початку підготовчого судового засідання, але не довше, ніж на 60 днів.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4