Дата документу 16.06.2025Справа № 554/2743/24
Провадження № 1-кс/554/7681/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Санкт-Петербург РФ, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, військовослужбовця Національної гвардії України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.365 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0000609, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , яке мотивує наступним.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000609 від 13 березня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України

№ 168-ВС/дск від 24.11.2023 майора ОСОБА_4 призначено на відповідну посаду в підрозділах Служби безпеки України.

ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді в Службі безпеки України, маючи звання «майор», та відповідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» являючись працівником правоохоронного органу, діючи всупереч Конвенції, Конституції України та законів та нормативно-правових актів, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин:

Так, на початку 2024 року між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з одного боку, та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з іншого боку, виник спір з приводу подальшого місцезнаходження та фактичного місця проживання їхньої спільної родички ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка на той час мешкала в будинку родини Зарудських, за адресою: АДРЕСА_3 .

В березні 2024 року, більш точну дату та час встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до домоволодіння родини Зарудських, за адресою: АДРЕСА_3 , з метою забрати з вказаного домоволодіння ОСОБА_10 та в подальшому відвести її мешкати до іншого домоволодіння.

З цією метою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи наявність конфлікту із родиною Зарудських, які добровільно не збиралися йти на поступки щодо зміни місця мешкання їх бабусі - ОСОБА_10 , вирішили організувати незаконне проникнення до житла родини Зарудських, а також незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

З метою реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до знайомих військовослужбовців Служби безпеки України, а саме майора ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , майора ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ще однієї невстановленої в ході досудового розслідування особи.

Згідно попередніх домовленостей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та військовослужбовці Служби безпеки України майор ОСОБА_11 , майор ОСОБА_4 , а також ще одна невстановлена в ході досудового розслідування особа, мали забезпечити фізичне проникнення до домоволодіння родини Зарудських, за адресою: АДРЕСА_3 , не допустити та можливо припинити будь-яких фізичний спротив з боку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також забезпечити подальший вивід ОСОБА_10 за межі вказаного домоволодіння ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла родини Зарудських, а також незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , військовослужбовці СБ України майор ОСОБА_11 та майор ОСОБА_4 , а також невстановлена в ході досудового розслідування особа, 13.03.2024 близько 14 год. 15 хв. прибули до домоволодіння родини Зарудських, за адресою: АДРЕСА_3 , в якому знаходились ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Далі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , незаконно проникли на територію домоволодіння родини Зарудських через металеву калитку, яка розділяє будинки

АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 , після чого відкрили з середини парадну калитку території домоволодіння АДРЕСА_3 та впустили на зазначену територію військовослужбовців СБ України майора ОСОБА_11 та майора ОСОБА_4 , а також ще одну невстановлену в ході досудового розслідування особу, які в цей час очікували на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вулиці за межами будинку, при цьому були вдягнені у камуфльований одяг, без знаків розпізнавання, на головах мали балаклави, які закривали їх обличчя, а також були озброєні вогнепальною зброєю.

Незаконно проникнувши таким чином на територію домоволодіння родини Зарудських, за адресою: АДРЕСА_3 , вказані особи наблизились до вхідних дверей вказаного будинку, які були зачинені зсередини.

Виявивши зачиненими двері будинку, ОСОБА_6 постукав в них, а інші учасники сховались з боку від дверей, щоб їх не помітили. Почувши стук у вхідні двері, ОСОБА_8 виглянув у вікно та помітив на своєму порозі ОСОБА_6 , який просив відкрити йому двері та поспілкуватись.

Після того, як ОСОБА_8 відчинив вхідні двері, до будинку відразу ввірвались військовослужбовці СБ України майор ОСОБА_11 , майор

ОСОБА_4 та ще одна невстановлена в ході досудового розслідування особа, які були вдягнені у камуфльований одяг, без знаків розпізнавання, на головах мали балаклави, які закривали їх обличчя, а також були озброєні вогнепальною зброєю, та які, з метою створення уявності законності своїх дій, психологічного подавлення, недопущення та можливого припинення фізичного спротиву з боку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , представились працівниками правоохоронного органу.

Слідом за вказаними особами до будинку зайшли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Далі військовослужбовці СБ України майор ОСОБА_11 , майор

ОСОБА_4 та ще одна невстановлена в ході досудового розслідування особа, застосовуючи фізичну силу завели ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до приміщення кухні, повалили їх на підлогу обличчям до низу, після чого зв`язали їм зап`ястя рук позаду спини полімерними стяжками та почали утримувати в такому положенні, позбавивши таким чином ОСОБА_8 та ОСОБА_9 всупереч встановленому Конституцією України права на свободу в частині вільного пересування, чим фактично позбавили їх волі.

В цей час ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , впевнившись, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не зможуть чинити активний фізичний спротив через дії присутніх військовослужбовців СБ України майора ОСОБА_11 , майора ОСОБА_4 та ще однієї невстановленої в ході досудового розслідування особи, пройшли до однієї з кімнат будинку, в якій знаходилась ОСОБА_10 та почали збирати її та особисті речі, щоб покинути вказане приміщення.

Коли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходились в кімнаті із ОСОБА_10 , присутній на кухні в положенні лежачі обличчям до низу ОСОБА_9 почав обурюватись поведінкою та діями невідомих йому осіб, а також вимагати від них пред`явити службові посвідчення та документи, які надають законні повноваження проникати до його будинку, при цьому підійнявся на ноги. В цей час майор ОСОБА_4 умисно, бажаючи продемонструвати свою вагомість перед ОСОБА_9 , з мотивів встановлення та доведення своєї зверхності над ним, здійснюючи психологічний тиск на ОСОБА_9 та тримаючи в руках закріплену за ним зброю - 5.56 автомат «SIG SAUER 516» № НОМЕР_1 , споряджену бойовими припасами - патронами «Ремінгтон», калібру 5,56 мм. (.223), та направивши його в підлогу поруч із ОСОБА_9 , почав висловлювати на адресу останнього усні вимоги лягти на підлогу, після чого дослав патрон в патронник та здійснив один постріл в підлогу на відстані до 30 см. від ОСОБА_9 .

Далі ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати спільний із іншими учасниками групи злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , наблизився до останнього та схопив його рукою за верхню кінцівку, після чого умисно, достовірно знаючи що своїми діями завдасть шкоди здоров`ю ОСОБА_9 , тобто явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, застосував відносно останнього фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні удару долонею руки в ділянку нижньої щелепи ОСОБА_9 , після чого силою повалив його знов на підлогу, обличчям до низу та приставив своє коліно до спини ОСОБА_9 , а дуло автомата до його голови. В цей час інша присутня особа в камуфльованому одязі встала своїми ногами на ділянку правої та лівої гомілок ОСОБА_9 , тим самим зафіксувавши останнього на підлозі та не даючи можливості рушити з місця чи покинути вказане приміщення.

Приблизно о 14 год. 35 хв. 13.03.2024 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вивели з будинку ОСОБА_10 , а ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ще одна невстановлена в ході досудового розслідування особа, вивели ОСОБА_8 з приміщення кухні до іншої кімнати, тим самим розділивши ОСОБА_8 від ОСОБА_9 , а самі вибігли з будинку та зникли з місця події.

Таким чином, внаслідок вказаних незаконних, умисних, спільних протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ще однієї невстановленої в ході досудового розслідування особи, заподіяно істотної шкоди охоронюваним Конвенцією, Конституцією України, Міжнародно-правовими актами, Законами України правам та інтересам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме правам на недоторканність житла, повагу до гідності, свободу, особисту недоторканість та вільне пересування, яке тривало з 14 год. 15 хв. 13.03.2024 до 14 год. 35 хв. 13.03.2024.

Згідно висновку експерта за результатами судово-медичної експертизи ОСОБА_9 , у останнього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: садна на нижній губі справа, садна на задній поверхні правої гомілки, садна на задній поверхні лівої гомілки, синця на внутрішній поверхні лівого плеча, синця на задній поверхні правої гомілки, і які за ступенем тяжкості як в сукупності так і окремо викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою, відповідно до п.п. 2.3.2. «б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995p., відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта за результатами судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , у останнього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця в проекції правого променево-зап`ясткового суглоба, синця в проекції лівого променево-зап`ясткового суглоба, які за ступенем тяжкості як в сукупності так і окремо викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою, відповідно до п.п. 2.3.2. «б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995p., відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України, тобто кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років та яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

18.04.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.365 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 від 22.04.2025 року, у справі № 554/2743/24, відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 21.00 год. по 06.00 год. наступного дня, до 18.06.2025 року, без застосування електронних засобів контролю та зобов`язано виконувати наступні процесуальні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну. Термін дії запобіжного заходу та обов`язків, покладених судом, визначено строком до 18.06.2025 року.

16.06.2025 рокупостановою керівника Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_12 продовжено строк досудового розслідування до 3-х місяців, тобто до 18.07.2025 року.

У ході досудового розслідування при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися і запобігти їм шляхом застосування більш м`яких заходів неможливо, а тому виникла необхідність у продовженні строку домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив продовжити строк дії запобіжного заходу; не заперечував проти встановлення часу нічного домашнього арешту з 24-00 год.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання. Однак, просив врахувати, що він виконує обов`язки по підготовці військовослужбовців для роботи з дронами в різних регіонах України, тому виникли труднощі повернення додому у встановлений час з 21 год.00 хв. Просив встановити таке обмеження з 24-00 год. до 06-00 год.

Захисник в судовому засіданні підтримав позицію підозрюваного, проти задоволення клопотання загалом не заперечував.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання та копії матеріалів, якими воно обґрунтовується, суд приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Встановлено, що 18.04.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.365 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22.04.2025 року, у справі № 554/2743/24, відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 21.00 год. по 06.00 год. наступного дня, до 18.06.2025 року, без застосування електронних засобів контролю та зобов`язано виконувати наступні процесуальні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну. Термін дії запобіжного заходу та обов`язків, покладених судом, визначено строком до 18.06.2025 року.

16.06.2025 рокупостановою керівника Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_12 продовжено строк досудового розслідування до 3-х місяців, тобто до 18.07.2025 року.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрюваному був обраний з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про продовження строку дії ухвали про домашній арешт, слідчий суддя враховує надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим, а також характер, особисті та соціальні обставини життя підозрюваного, його зв`язки з суспільством. Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: оглядами місця події, допитами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , слідчим експериментами з потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оглядом наявних відеозаписів з камер зовнішнього відеоспостереження, обшуками за місцем мешкання фігурантів провадження, тимчасовими доступами до речей і документів, висновками експертів, іншими належними та допустимими доказами.

Крім того, враховуються заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні клопотання судом також враховуються положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Виходячи з наведеного, суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 186, 193-194, 196-197, 205, 309, 369-372,395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 18.07.2025 року, в межах строку досудового розслідування із забороною залишати житло за адресою:АДРЕСА_2 , у період з 24.00 год. по 06.00 год, без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1