ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимирського міського суду кримінальне провадження № 0000362 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, м. Краматорськ, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, не одруженого, громадянина України, українця, раніше неодноразово судимого: 25.01.2013 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнениого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки; 26.06.2013 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 15.09.2016 Краматорським міським судом Донецької області за ч.2 ст. 187 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 22.12.2021 звільнений умовно-достроково від відбування покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

04 липня 2022, в період часу з 17 години 06 хвилин по 17 годину 10 хвилин, в місті Володимир Волинської області, ОСОБА_4 , перебуваючи між насадженнями дерев, що ростуть неподалік будинку № 26 по вулиці Олега Ольжича, діючи з прямим умислом та метою спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень та завдання шкоди його здоров`ю, умисно наніс останньому не менше двох ударів невстановленим досудовим розслідуванням тупим твердим предметом, з обмеженою контактною поверхнею, в ділянку обличчя та голови, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеня, травматичного субарахноїдального крововиливу, лівобічної скронево-тім`яно-лобної субдуральної гематоми та забою м`яких тканин обличчя, котрі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 оскільки важка черепно- мозкова травма призвела до розвитку значного нейротрофічного синдрому та апалічного синдрому.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю. Щиро розкаявся у вчиненому злочині, просив вибачення у потерпілого та просив суворо не карати. Також визнав цивільний позов про стягнення в користь ОСОБА_6 698 145 грн матеріальної шкоди та 8 000 000 грн моральної шкоди.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, учасники судового провадження не заперечують щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження фактичних обставин справи, немаючи сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого, дослідити дані у справі, що характеризують його особу.

Учасникам судового провадження роз"яснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 121 КК України.

Обставиною, що пом"якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставинами, котрі обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, рецедив злочинів.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали - це втрата найвищої соціальної цінності, проголошеної ч.1 ст.3 Конституції України - життя людини. Тобто даним злочином завдано невідворотних тяжких наслідків.

Окрім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, судимість за які не знята та не погашена, відбував покарання у виді позбавлення волі, даний злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком Краматорського міського суду Донецької області від 03.04.2016.

Наведене підтверджує відсутність позитивних змін в особистості ОСОБА_4 після відбуття покарання й неготовність, небажання до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, небажання стати на шлях виправлення, стійку направленість на вчинення умисних тяжких злочинів, безпосереднім об`єктом яких є життя людини, а тому суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства та призначає покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому воно повинно бути необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

На думку суду, покарання у виді позбавлення волі буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів і відповідатиме принципам законності, справедливості, індивідуалізації покарання та вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Суд не вбачає правових підстав для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а також звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Оскільки даний злочин ОСОБА_4 вчинив в період умовно - дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому суд призначає покарання із застосуванням ст. 71 КК України.

Враховуючи, що з дня ухвалення попереднього вироку Краматорського міського суду Донецької області від 15.09.2016 сплинуло більше 9 років і сторона обвинувачення не надала суду доказів невідбуття ОСОБА_4 за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 15.09.2016 покарання у виді конфіскації майна, і саме на сторону обвинувачення покладається такий обов`язок, а тому усі сумніви щодо відбуття цього виду покарання тлумачаться на користь обвинуваченого.

З урахуванням наведеного та наданих стороною обвинувачення письмових матеріалів кримінального провадження, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 відбув покарання у виді конфіскації майна, а тому призначає покарання за сукупністю вироків без приєднання покарання у виді конфіскації майна, призначеного за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 15.09.2016.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній

особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки під час розгляду кримінального провадження повністю доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть ОСОБА_7 , внаслідок чого протиправними діями обвинуваченого, потерпілому ОСОБА_6 , який є батьком ОСОБА_7 , завдана майнова шкода та моральна шкода, а тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 зобов`язаний відшкодувати потерпілому ОСОБА_6 майнову та моральну шкоду.

Визначаючи розмір майнової та моральної шкоди, суд бере до уваги, що

обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав цивільний позов, тобто майнову шкоду в розмірі 698 145 грн та 8 000 000 грн моральної шкоди, а тому цивільний позов підлягає задоволенню повністю.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Речові докази вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Скасувати арешт майна.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 15.09.2016 і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 05.05.2025, зарахувавши у строк покарання строк перебування під вартою (попереднє ув`язнення) з 05.07.2022 по 06.07.2022, з 14.07.2022 по 05.05.2025 із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Зарахувати у строк покарання строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 06.07.2022 по 14.07.2022 із розрахунку, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідає одному дню позбавлення волі.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 698 145 грн матеріальної шкоди та 8 000 000 грн моральної шкоди.

Речові докази: два DVD-R диски, три CD-R диски залишити в матеріалах кримінального провадження.

Мобільний телефон марки «ОРРО», дві банківські картки «ПриватБанк», банківську картку «Ощадбанк», кросівки, футболки зеленого, білого, сірого кольорів, шорти, рюкзак, картонний пакет «Золотий Вік», товарний чек, картонну коробку з двома обручками зі сплаву срібла, картонну коробку з ланцюжком золотого кольору, лист паперу із слідами буро-червоного кольору, гумові тапочки чорного кольору, шорти синього кольору, ремінь, труси - повернути ОСОБА_4 .

Скасувати арешт майна, який накладений ухвалами слідчого судді Володимир-Волинського міського судду Волинської області від 08.07.2022.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом.

Виготоволено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_1