Провадження №1-кс/752/2637/25
У Х В А Л А

про арешт майна

01.04.2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання, внесене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000377 від 29.03.2024 року, -

в с т а н о в и в:

прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 20 березня 2025 року поштою звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого 14.03.2025 року.

В обгрунтування клопотання зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000377 від 29.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Просить накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000377 від 29.03.2024 р. на речі та майно, вилучене у ході проведення обшуку з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судове засідання не з"явився, надав до суду клопотання про слухання справи у її відсутність.

Дослідивши документи, додані до клопотання, встановлено наступне.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчим управлінням ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000377 від 29.03.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до СУ ГУНП у м. Києві від начальника Представництва внутрішньої безпеки у місті Києві та Київській області 2 управління Головного управління внутрішньої безпеки Служби безпеки України ОСОБА_4 , надійшли матеріали за фактом одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив, що в липні 2016 році після успішної здачі теоретичних та практичних іспитів з водіння отримав посвідчення водія категорії В (легковий автомобіль) та починаючи з липня 2016 року по теперішній час постійно керує легковим автомобілем, маючи достатній рівень навичок з водіння. Пізніше, у 2022 році розпочав навчання на водійські категорії: ВЕ (легковий автомобіль з причепом), С (вантажівка та бус від 3,5 до 7,5 тонни), СЕ (вантажівка та бус від 3,5 до 7,5 тонни з причепом) та D (пасажирський автобус, що перевозить щонайменше 16 пасажирів), в одній із автошкіл в смт. Володимирець Рівненської обл. та в червні-липні 2023 року успішно здав теоретичні іспити на вищевказані категорії в одному з сервісних центрів МВС України.

Також, ОСОБА_5 повідомив, що у зв`язку із завантаженістю по роботі, не мав достатньо часу на складання практичних іспитів з водіння, а також на пошуки сервісного центру МВС України, де можна швидко здати вищевказаний іспит та враховуючи, що останній на той час працював в різних районах Київської області та міста Києва, вирішив звернутись до одного із своїх знайомих за порадою з даного приводу, на що його знайомих по роботі порекомендував ОСОБА_5 здати теоретичний іспит з водіння в сервісному центрі МВС України, що за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 19 та додав, що має там знайомого на ім?я ОСОБА_6 , який зможе допомогти та надати консультації щодо здачі такого іспиту, так як попередньо і сам з його допомогою отримував посвідчення водія та повідомив його контактні номери телефону: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . У свою чергу, ОСОБА_5 через декілька днів зателефонував на один із вищевказаних номері до чоловіка на ім?я ОСОБА_6 та в ході розмови з останнім ОСОБА_5 розповів, що вже має водійське посвідчення категорії В (легковий автомобіль), а також про те, що навчався у автошколі та в червні-липні 2023 року успішно здав теоретичні іспити на категорії: ВЕ, С, СЕ та D та на даний час, хоче здати практичний іспит з водіння та отримати відповідне водійське посвідчення. На що ОСОБА_6 повідомив, що в ОСОБА_5 залишилось півтора або два місяці для здачі практичного іспиту та потім потрібно буде повторно здати теоретичний іспит на вказані категорії. Також ОСОБА_6 наголосив, що самостійно він не зможе здати вищевказані іспити, але якщо ОСОБА_5 сплатить кошти в сумі 12000-15000 грн. (точну суму озвучить при зустрічі) за кожну категорії окремо і тоді ОСОБА_6 вирішить в інтересах ОСОБА_5 , питання щодо успішної здачі в сервісному центрі МВС України №?8045, що за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполева, 19, після чого, останні домовились про зустріч.

У подальшому, допитаний в якості свідка ОСОБА_5 , повідомив, що 29.05.2024 приблизно о 09 год. 00 хв., за попередньою домовленістю прибув до сервісного центру МВС у м. Києві що по вул. Перемога, 20, для здачі практичного іспиту з водіння на категорію «D», та перебуваючи в приміщенні дочекавшись своєї черги, заповним документи та отримав екзаменаційний білет. Після чого вирушив на автодром для здачі практичного іспиту з водіння. Так як попередньо був проінструктуваний ОСОБА_7 , задня успішної здачі вказаного іспиту з водіння, перед здачею надіслав останньому на мобільний телефон у додатку «Тelegram» фото виданих в сервісному центрі документів, на що ОСОБА_7 повідомив, невдовзі приїде до ОСОБА_5 , за вищевказаною адресою, до того ж сервісного центру.

Приблизно о 11 год. 30 хв. на транспортному засобі «Mitsubishi Lancer» синього кольору, ОСОБА_7 приїхав до сервісного центру за вказаною адресою та вийшовши з авто підійшов до ОСОБА_5 , попросив показати видані для здачі практичного іспиту документи, після того як він передивився вказані документи, повернув віддав їх ОСОБА_5 , попросив зачекати та в цей час пішов до чоловіків, які стяли на автодромі та про щось спілкувався з ними на протязі 5-7 хв., після чого, повернувся до ОСОБА_5 , та побажав удачі у задачі іспиту, після чого вирушив у власних справах та покинув територію вказаного сервісного центру.

Приблизно о 12 год. 10 хв., на автодром за вказаною адресою приїхав водій на автобусі жовтого кольору та інструктор вказаного сервісного центру запросив ОСОБА_5 за кермо вищевказаного транспортного засобу для здачі практичного іспиту з водіння. Також останній згадав, що саме з вищевказаним інструктором, того ж дня спілкувався ОСОБА_7 , коли приїжджав за вказаною адресою.

По завершенню іспиту інструктор повідомив, що ОСОБА_5 хоча допустив декілька помилок, однак успішно здав практичний іспит з водіння на категорію «D». Після чого, ОСОБА_5 зайшов до будівлі сервісного центру та став чекати на водійське посвідчення з новою категорією. Дочекавшись вищевказаного документу, зателефонував ОСОБА_7 та подякував за допомогу в здачі вказано іспиту в сервісному центрі. На що, останній попросив ОСОБА_5 приїхати до нього за місцем роботи до сервісного центру, що по вул. Мрії, 19, у м. Києві.

Приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_5 приїхав за вищевказаною адресою, де його зустрів ОСОБА_7 та перебуваючи на території сервісного центру в ході спілкування, останній поцікавився в мене щодо здачі іспиту, на що ОСОБА_5 йому відповів, що при здачі допустив пару помилок, але іспит здав успішно, та останній додав, що саме він домовився про здачу вищевказаного іспиту, а також запитав чи взяв ОСОБА_5 з собою гроші та в якій формі, на що останній відповів, що маю готівку. Після чого, ОСОБА_7 сказав дати йому 15 або 20 тис. грн. Так як, ОСОБА_5 на той час було 15 000 грн. готівкою, останній зайшли до салону автобуса, який стояв на території вищевказаного сервісного центру та ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 кошти у вищевказаній сумі. Після чого, останні домовились здзвонитись пізніше з приводу подальшого відкриття ОСОБА_5 категорії з водіння.

14.03.2025, у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , за місцем роботи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 05.03.2025 проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено копії документів сторонніх осіб на 25 арк.; медичну довідку №521012, видану 07.06.2022 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; лист ОСОБА_9 про переведення заяви на 1 арк.

Виявлені та вилучені речі визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні, про що 14.03.2025 року винесено відповідну постанову.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт вказаного майна, прокурор зазначив, що метою такого заходу кримінального провадження є збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

На переконання суду в даному випадку прокурор дотримався вказаних вимог закону, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Так відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

Доводи клопотання та додані до нього матеріали, на думку суду, містять достатньо даних, які вказують на ті обставини, що майно, вилучене під час проведення обшуку, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій чи набуто кримінально протиправним шляхом, а відтак можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, оскільки відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170 - 173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання, внесене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000377 від 29.03.2024 року - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 14.03.2025 у квартирі АДРЕСА_1 , за місцем роботи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме копії документів сторонніх осіб на 25 арк.; медичну довідку №521012, видану 07.06.2022 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; лист ОСОБА_9 про переведення заяви на 1 арк.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя