УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши клопотання старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_2 , яке погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000644 від 12.07.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого 16.07.2025 в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про його невідповідність вимогам КПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна

Положеннями ч. 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Системний аналіз викладених норм дає підстави слідчій судді дійти висновку, що із клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в кримінальному провадженні №0000644 від 12.07.2024 підозра ОСОБА_4 не повідомлена.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що в даному кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді особа, у якої було вилучене майно, не має статусу підозрюваної, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт, відповідно до ст. 64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна відповідно до вимог ст. 172 КПК України для усунення недоліків, оскільки клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Керуючись статтями 2, 7, 26, 171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_2 , яке погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000644 від 12.07.2024 - повернути, встановивши строк у 72 (сімдесят дві) години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1