Справа № 445/62/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/251/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Золочівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2025 року щодо ОСОБА_6 ,

з участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:

Вироком Золочівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2025 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки із штрафом у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання та фактичного затримання засудженого ОСОБА_6 .

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на засудженого ОСОБА_6 процесуальних обов`язків до вступу вироку у законну силу залишено без змін.

Вирішено питання про арешт майна.

Як зазначено у вироку суду, згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 11 листопада 2024 року у період часу з 08:00 год. по 20:00 год. відповідно до графіку чергування працівників Золочівського РВП ГУНП у Львівській області заступили на службу автопатруля інспектор ВРПП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 та старший інспектор ВРПП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_9 , на патрульному автомобілі марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , яка полягала у патрулюванні території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на дорозі, а також в безпосередньому припиненні особисто виявлених адміністративних та кримінальних правопорушень, застосовуючи передбачені законодавством права і повноваження, керуючись при цьому ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію».

11 листопада 2024 року, близько 11 години 45 хвилин, інспектором ВРПП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом ОСОБА_8 та старшим інспектором ВРПП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_9 , під час виконання покладених на них обов`язків з безперервного та цілодобового патрулювання території обслуговування з метою виявлення та запобігання вчиненню адміністративних та кримінальних правопорушень на території м. Золочева та Золочівського району Львівської області, перебуваючи за адресою: с. Струтин Золочівського району Львівської області (автодорога М-09 53км+300м), на підставі ст. 31 та 35 Закону України «Про Національну поліцію», а також «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2021 №1456, під час перевірки документів водія, виявлено, що ОСОБА_6 , керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz 200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із ознаками сп?яніння, однак від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, тобто вчинив своїми діями адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У подальшому, 11 листопада 2024 року, у період часу з 11 години 45 хвилин по 11 годину 56 хвилини, в ході спілкування, перевірки особи згідно бази даних ІКС ІПНП, та початку складання працівниками поліції протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_6 , знаходячись у салоні власного автомобіля марки «Mercedes-Benz 200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , усвідомлюючи, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності, а працівники поліції є службовими особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, діючи з прямим умислом, повторно, будучи раніше засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України згідно вироку Золочівського районного суду Львівської області від 11.11.2024, маючи на меті уникнення адміністративної відповідальності, незважаючи на попередження поліцейського про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди, неодноразово пропонував інспектору ВРПП ОСОБА_8 та старшому інспектору ВРПП ОСОБА_9 , неправомірну вигоду у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень за невчинення відносно нього працівниками поліції, які згідно вимог ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу, дій з використанням наданого службового становища, а саме не складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_6 .

Після відмови працівниками поліції отримати неправомірну вигоду на місце події викликано слідчо-оперативну групу Золочівського РВП ГУНП у Львівській області.

Такі дії обвинуваченого кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.369 КК України, як пропозиція надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненій повторно.

На вказаний вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуваний вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

На підтримку своїх вимог покликається, що вирок суду є надто суворим і таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного.

Вказує, що на досудовому розслідування він щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину. Вважає, що вчинив інкримінований злочин внаслідок збігу тяжких сімейних та особистих обставин.

Акцентує, що захисник його переконав у тому, що за вчинення вказаного злочину йому нічого не буде, і що суд не буде призначати реальне покарання, а тому потрібно погоджуватись на скорочений розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Відтак не зібравши жодного документу на свій захист, не розуміючи всіх наслідків, погодився з позицією свого захисника.

Вказує, що на даний час він розуміє, що застосування до нього ст.ст. 69, 75 КК України було неможливим.

Вважає, що у даному випадку було порушено його право на захист, оскільки формально маючи захисника, останній погіршив його становище, та будучи введеним в оману він погодився на переконання адвоката.

На апеляційний розгляд захисник ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, не прибув про причини неявки не повідомив.

При апеляційному розгляді справи обвинувачений підтримав апеляційну скаргу та просив таку задоволити.

Прокурор заперечив апеляційні доводи обвинуваченого, зазначивши про необґрунтованість таких.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як передбачено положеннями кримінального процесуального закону, а саме п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається, зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Наведене узгоджується з положеннями п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку».

Однак, як вбачається з оскаржуваного вироку місцевий суд, прийшовши до висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369 КК України, у мотивувальній частині вироку формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_6 , яке визнав доведеним, не виклав, а зазначив лише, що останній згідно обвинувального акту обвинувачується у скоєнні наведених у вироку дій.

Зазначені обставини, на переконання колегії суддів, свідчать, що судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінально процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і такі порушення не можуть бути усунуті при апеляційному розгляді справи.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Як передбачено п. 6 ч. 1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

З урахуванням наведеного, вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому під час нового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 суду першої інстанції необхідно врахувати наведене, з використанням наданих процесуальних можливостей дослідити доводи, наведені в апеляційний скарзі, які не були предметом дослідження при апеляційному розгляді даної справи, та в залежності від установленого прийняте законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 409, 415, 419 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Золочівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2025 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд даного кримінального провадження щодо ОСОБА_6 у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: