ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2025 с-ще Тиврів 145/804/25

1-кп/145/143/2025

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000142 внесеному до ЄРДР 18.05.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, уродженця смт Сутиски Тиврівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , водія ФОП " ОСОБА_6 ", розлученого, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 17.05.2025 близько 20:30 год, перебуваючи біля службового автомобіля марки "Renault Duster", д.н.з. НОМЕР_2 , що знаходився по вул. Садовій у с-щі Сутиски Сутисківської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, висловив пропозицію службовій особі - інспектору сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів за уникнення притягнення його, ОСОБА_5 , до адміністративної відповідальності за наступних обставин.

Так, інспектор реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 та інспектор реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України, є службовими особами, відповідно до розстановки сил та засобів Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, на службовому автомобілі марки "Renault Duster", д.н.з. НОМЕР_2 , здійснювали патрулювання території обслуговування відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

В ході здійснення патрулювання 17.05.2025 близько 20:30 год, рухаючись по вул.Садовій у с-щі Сутиски Сутисківської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, було виявлено та зупинено автомобіль марки "Opel Vectra", д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , що рухався із порушенням правил дорожнього руху. У подальшому під час спілкуванням із ОСОБА_5 , працівниками поліції було запропоновано, на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством України порядку.

ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 17.05.2025 приблизно о 20:30 год, перебуваючи біля службового автомобіля марки "Renault Duster", д.н.з. НОМЕР_2 , що знаходився по вул. Садовій у с-щі Сутиски Сутисківської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, запропонував інспектору СРПП відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУІШ у Вінницькій області ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 20000 гривень, з метою уникнення відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України - пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 369 КК України, визнав, розкаявся у вчиненому, визнав фактичні обставини справи.

Так, ОСОБА_5 дав показання, що дійсно він 17.05.2025 керував автомобілем "Opel Vectra", д.н.з. НОМЕР_3 ,в с-щі Сутиски Вінницького району в стані алкогольного сп`яніння та за порушення ПДР був зупинений працівниками поліції. Останні, виявивши у нього ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на місці зупинки. З метою уникнення адміністративної відповідальності він неодноразово пропонував поліцейському 20000 гривень неправомірної вигоди, а саме за нескладання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вчиненому щиро кається.

Суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до частин 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У силу ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме в пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Судом установлено, що ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії нетяжких злочинів, раніше не судимий, працює, розлучений, на утриманні має двох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушення, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого.

Отже, з урахуванням викладеного, а також майнового стану обвинуваченого з урахуванням розміру запропонованої ним неправомірної вигоди, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, у межах санкцій ч. 1 ст.369 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає вказане покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. На переконання суду таке покарання обвинуваченому буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод та відповідатиме його особі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його обрання не має.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 12, 50-53, 65-67, 369 КК України, ст. 349, 368, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів обвинуваченим - з моменту вручення йому копії вироку, рештою учасників процесу - з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тиврівський районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Згідно з ч. 15 ст. 615 КПК України судом проголошена резолютивна частина вироку після складання та підписання повного тексту.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1