печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , захисників-адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного: ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000013 від 03.01.2025 підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

17.05.2025 старший слідчий в ОВС Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 , за погодженням із начальником першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000013 від 03.01.2025 підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000013 від 03.01.2025 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022, який в подальшому продовжено по даний час.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» органи охорони державного кордону належать до правоохоронних органів.

Згідно зі ст.ст. 2, 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, однією з основних функцій якого є охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» Головний військово-медичний клінічний центр (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) є органом забезпечення Державної прикордонної служби України, а саме: установою медичного забезпечення її діяльності, яка функціонує самостійно.

Відповідно до ч. 7 ст. 14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» на військовослужбовців Державної прикордонної служби України, крім військовослужбовців строкової служби, курсантів військових навчальних закладів, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки, поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції".

Крім того, ст. ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що військовим посадовим особам Державної прикордонної служби України заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Згідно з п. 2 Розділу І «Положення про проходження медичного огляду в Державній прикордонній службі України», затвердженого наказом МВС України від 25.06.2024 № 441, медичний огляд - огляд, який проводять ВЛК, ЛЛК Держприкордонслужби, що включає вивчення та оцінку стану здоров`я та фізичного розвитку особи на момент огляду з метою визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за відповідним рівнем освіти та військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з прийняттям письмової постанови.

Відповідно до п. п. 1 п. 1 Розділу І Положення одними з завдань ВЛК є визначення ступеня придатності військовослужбовців Держприкордонслужби до військової служби, визначення придатності осіб за станом здоров`я до вступу до ВВНЗ.

Згідно п. п. 2 - 5 п. 1 Розділу ІІ Положення, для виконання указаних завдань, у Держприкордонслужбі створюються: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК), постійно та тимчасово діючі позаштатні гарнізонні та госпітальні ВЛК закладів охорони здоров`я (органів) Держприкордонслужби, а також постійно діючі ЛЛК.

ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК приймають постанови, які оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії (лікарсько-льотної комісії), протоколом засідання ВЛК (ЛЛК) з визначення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва). Строк оформлення ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК свідоцтва про хворобу становить не більше 5 робочих днів із дня завершення медичного огляду.

У прийнятті постанов ЦВЛК, ВЛК та ЛЛК є незалежними. У своїй роботі вони керуються Законами України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цим Положенням, а також іншими нормативно-правовими актами з питань діяльності ЦВЛК, ВЛК та ЛЛК.

Документація, яка створюється (заповнюється) в процесі медичного огляду, ведеться в паперовій або електронній формі. Документування в електронній формі проводиться із застосуванням електронного підпису, електронної печатки та електронної позначки часу.

До електронних документів, підписаних (погоджених) із застосуванням електронного підпису або засвідчених електронною печаткою, вимагати відтворення візуального підпису або відбитка печатки незалежно від особливостей оформлення експертних документів не допускається.

Члени ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК діють на принципах верховенства права, законності, поваги та дотримання прав людини і громадянина, доброчесності, колегіальності, рівноправності членів комісії, вільного обговорення і вирішення питань, об`єктивності, неупередженості та обґрунтованості прийнятих рішень, висновків і пропозицій.

Доброчесність є одним з визначальних принципів військовослужбовців Держприкордонслужби, державних службовців, працівників, які є членами ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК. Їх діяльність спрямована на забезпечення національних інтересів України під час виконання завдань та функцій держави, сприяння та реалізації прав та законних інтересів людини і громадянина, підтримання позитивного іміджу держави та Держприкордонслужби.

До доброчесної поведінки відноситься: пріоритет службових інтересів, компетентність, прозорість, нерозголошення конфіденційної інформації (конфіденційність), коректність та ввічливість.

Пріоритет службових інтересів передбачає виявлення абсолютної відданості державним інтересам країни, свідоме підпорядкування власних інтересів суспільним вимогам та державним пріоритетам, обов`язок старанно діяти виключно в інтересах служби (роботи).

Неупередженість - члени ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК мають діяти неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-якого громадянина або групи громадян, незалежно від своїх політичних, ідеологічних, релігійних та інших особистих поглядів чи переконань, зокрема: не вдаватися до дискримінації, виявляючи особливу прихильність чи віддаючи перевагу будь-кому; однаково рівно відноситися до всіх громадян; не допускати, щоб особиста упередженість або тиск збоку могли позначитися на об`єктивності зроблених оцінок i прийнятих рішень.

Компетентність включає сумлінне, своєчасне та результативне виконання службових обов`язків, наказів i розпоряджень керівництва, постійне підвищення професійної кваліфікації, досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Члени ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК повинні добросовісно, чесно та професiйно виконувати свої обов`язки, постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності, не ухилятися від прийняття рішень, не допускати зловживань та неефективного використання державної власності, знати вимоги нормативно-правових актів з питань ВЛК та застосовувати їх під час виконання обов`язків.

Відповідно до п. 3 Розділу ІІ Положення, з метою проведення медичного огляду в Держприкордонслужбі утворюються постійно діючі ВЛК, ЛЛК та тимчасово діючі ВЛК - для медичного огляду кандидатів на навчання у ВВНЗ, кандидатів на військову службу за контрактом.

Членами ВЛК, ЛЛК призначаються особи, які мають кваліфікаційну категорію за однією з лікарських спеціальностей. Головою ВЛК, ЛЛК призначається один із лікарів, що входить до її складу, має досвід роботи з питань проведення медичного огляду ВЛК, ЛЛК, а також пройшов підготовку (удосконалення) з військово-лікарської експертизи. Секретарем ВЛК, ЛЛК призначається військовослужбовець або працівник, який має медичну освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста.

ВЛК, ЛЛК створюються у складі не менше трьох лікарів (терапевт, хірург, невропатолог). Якщо до складу ВЛК, ЛЛК входять понад три лікарі, до неї також призначаються лікарі інших спеціальностей. Для проведення медичного огляду ВЛК, ЛЛК осіб із психічними захворюваннями та розладами психіки до складу госпітальної (гарнізонної) ВЛК, ЛЛК включається лікар-психіатр.

Для медичного огляду кандидатів, які вступають у ВВНЗ, до складу ВЛК закладу охорони здоров`я (органу) Держприкордонслужби включаються лікар-психіатр та лікар-дерматовенеролог.

Перелік закладів охорони здоров`я (органів) Держприкордонслужби, у яких утворюються постійно діючі гарнізонні та госпітальні ВЛК, ЛЛК та тимчасово діючі гарнізонні та госпітальні ВЛК, затверджується наказом Адміністрації Держприкордонслужби.

Організація проведення медичного огляду госпітальною (гарнізонною) ВЛК, ЛЛК у закладі охорони здоров`я Держприкордонслужби органу Держприкордонслужби покладається на начальника органу. На підставі затвердженого відповідно до вимог пункту 6 цієї глави переліку закладів охорони здоров`я (органів) Держприкордонслужби, начальник закладу охорони здоров`я (органу) Держприкордонслужби своїм наказом визначає постійно діючі ВЛК, ЛЛК та тимчасово діючі ВЛК, затверджує їх персональний склад та визначає порядок їх роботи.

Відповідно до п. п. 1 п. 4 Розділу ІІ Положення, до постійно діючих ВЛК відносяться госпітальні (гарнізонні) ВЛК, які утворюються: госпітальна ВЛК - у закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби. За клінічними профілями в закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби може бути створено декілька госпітальних ВЛК; гарнізонна ВЛК - при клініках амбулаторно-поліклінічної допомоги, поліклініках закладів охорони здоров`я (органів) Держприкордонслужби.

На госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладаються: проведення медичного огляду, контрольного та повторного медичних оглядів осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення; проведення медичного огляду водолазів; ведення книги протоколів засідань ВЛК, ЛЛК (додаток 4) та здавання її в архів; контроль за повнотою та якістю проведення медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення, строком проведення медичного огляду; проведення разом із медичними спеціалістами військово-медичних клінічних центрів (клінічних госпіталів) та начальниками служб охорони здоров`я органів Держприкордонслужби, що перебувають у зоні відповідальності закладу охорони здоров`я Держприкордонслужби, аналізу визнання військовослужбовців Держприкордонслужби непридатними до військової служби, розробка пропозицій щодо поліпшення стану здоров`я військовослужбовців Держприкордонслужби, їх узагальнення та надання до ЦВЛК.

Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право: приймати постанови відповідно до цього Положення, за погодженням з керівниками органів Держприкордонслужби залучати до роботи на правах членів ВЛК медичних фахівців інших закладів охорони здоров`я (за згодою).

Згідно п. п. 1-2 п. 1 Розділу ІІІ Положення, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку осіб на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням постанови. Під придатністю до військової служби в цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати службові обов`язки з конкретної військової спеціальності, у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу враховуються актуальні результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами медичного огляду, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматися рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

Лікарі під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в електронній системі охорони здоров`я, що характеризують стан здоров`я військовослужбовця Держприкордонслужби, та з іншими медичними документами, які надає військовослужбовець Держприкордонслужби, а також вносять відповідні медичні записи до електронної системи охорони здоров`я, у порядку, визначеному законодавством.

Медичний огляд проводиться з метою визначення придатності кандидатів до військової служби за контрактом, кандидатів до участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки у складі національного контингенту та національного персоналу, військовослужбовців Держприкордонслужби до військової служби, військовослужбовців Держприкордонслужби до військової служби за військовою спеціальністю, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, працівників Держприкордонслужби для роботи з ДІВ, джерелами ЕМП, ЛВ, мікроорганізмами I, II груп патогенності, військовослужбовців Держприкордонслужби до проходження служби на кораблях, катерах та суднах забезпечення Морської охорони Держприкордонслужби, а також з метою визначення: потреби у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), потреби в тривалому лікуванні.

Постанови ВЛК, ЛЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб), таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ). Розклад хвороб розроблено відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду (далі - МКХ-10).

Згідно п. п. 4 п. 1 Розділу ІІІ Положення, первинний медичний огляд осіб офіцерського складу Держприкордонслужби, які вступають до ВВНЗ проводиться Гарнізонними (госпітальними) ВЛК органів охорони здоров`я Держприкордонслужби, а медичний огляд військовослужбовців рядового, сержантського та старшинського складу Держприкордонслужби - Гарнізонними (госпітальними) ВЛК.

Відповідно до п. п. 10 п. 1 Розділу ІІІ Положення, Медичний огляд ВЛК проводиться в кабінетах, оснащених згідно з переліком лікарських засобів, виробів медичного призначення та господарського майна, необхідного для оснащення кабінетів для проведення медичного огляду ВЛК, ЛЛК.

Згідно п. п. 2 - 12 п. 3 Розділу ІІІ Положення, первинний медичний огляд кандидатів на навчання проводиться гарнізонними (госпітальними) ВЛК закладів охорони здоров`я (органів) Держприкордонслужби на підставі направлення на медичний огляд.

Остаточний медичний огляд кандидатів проводиться тимчасово діючими ВЛК ВВНЗ. Результати медичних оглядів, висновки лікарів та постанови ВЛК заносяться в картку медичного огляду кандидата на навчання у ВВНЗ, яка оформлюється у двох примірниках.

Придатними до навчання у ВВНЗ вважаються кандидати, які за станом здоров`я визнані придатними до військової служби в Держприкордонслужбі з урахуванням ТДВ.

За статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб ВЛК ВВНЗ виносить постанову: «Придатний (непридатний) до навчання у (зазначити найменування ВВНЗ)».

До початку медичного огляду всі кандидати на навчання у ВВНЗ здають загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, рентгенологічне дослідження органів грудної клітки, ЕКГ-дослідження, а за медичними показаннями - інші дослідження.

Кожного кандидата на навчання у ВВНЗ оглядають хірург, терапевт, невропатолог, психіатр, офтальмолог, отоларинголог, стоматолог, дерматовенеролог, гінеколог (для жінок), а в разі наявності медичних показань - лікарі інших спеціальностей.

Перед початком огляду лікарі вивчають документи, що містять дані про стан здоров`я кандидата: із числа військовослужбовців Держприкордонслужби - паспорт здоров`я військовослужбовця (медичну книжку) з даними чергових обстежень (на офіцерів не менш ніж за останні три роки) і зверненнями по медичну допомогу, службову характеристику, медичну характеристику та документи і результати досліджень відповідно до переліку документів і результатів досліджень, необхідних для проведення медичного огляду ВЛК військовослужбовців Держприкордонслужби, яких відбирають на військову службу за контрактом та на навчання у ВВНЗ Держприкордонслужби.

Лікарі під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в електронній системі охорони здоров`я, що характеризують стан здоров`я військовослужбовця, та з іншими медичними документами, які надає військовослужбовець, а також вносять відповідні медичні записи до електронної системи охорони здоров`я в порядку, визначеному законодавством.

Дані про відхилення в стані здоров`я кандидата записуються в картку медичного огляду кандидата на навчання у ВВНЗ.

Постанова про придатність (непридатність) до навчання у ВВНЗ осіб офіцерського складу, у паспорті здоров`я (медичній книжці) яких відсутні дані чергових медичних обстежень хоча б за один з останніх трьох років, при проведенні первинного медичного огляду приймається тільки після стаціонарного обстеження в закладі охорони здоров`я Держприкордонслужби.

Ліцеїсти випускного курсу військових ліцеїв, які бажають навчатися у ВВНЗ Держприкордонслужби і за результатами приписки за станом здоров`я визнані придатними до військової служби, проходять медичний огляд гарнізонною ВЛК закладів охорони здоров`я (органів) Держприкордонслужби.

За результатами первинного медичного огляду приймається постанова ВЛК, яка записується у відповідний розділ картки медичного огляду кандидата на навчання у ВВНЗ, паспорт здоров`я (медичну книжку) військовослужбовця та в книгу протоколів засідань ВЛК, ЛЛК. Один примірник картки медичного огляду кандидата на навчання у ВВНЗ залишається у ВЛК, інший - видається кандидату на руки.

Картки медичного огляду кандидатів, визнаних придатними до навчання у ВВНЗ, зберігаються в особових справах курсантів.

Відповідно до п. 4 Розділу ІІІ Положення, направлення на медичний військовослужбовців Держприкордонслужби здійснюється начальниками органів Держприкордонслужби, де проходить службу військовослужбовець, головою ЦВЛК, начальниками закладів охорони (органів) здоров`я Держприкордонслужби за місцем лікування, у тому числі за рішенням органів прокуратури, судів.

У разі виявлення під час обстеження або лікування в закладі охорони здоров`я Держприкордонслужби у військовослужбовця Держприкордонслужби захворювання, наслідків захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють непридатність до військової служби, такі особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника закладу охорони здоров`я Держприкордонслужби на підставі подання начальника лікувального відділення, в якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис у медичній карті стаціонарного хворого, який засвідчується підписом начальника закладу охорони здоров`я та скріплюється гербовою печаткою.

Військовослужбовці Держприкордонслужби, наслідки захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) яких згідно з Розкладом хвороб, ТДВ зумовлюють непридатність до військової служби, направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника органу Держприкордонслужби, у якому проходить службу такий військовослужбовець.

Для вирішення питання про потребу у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) або у звільненні від виконання службових обов`язків військовослужбовець направляється на медичний огляд ВЛК, ЛЛК начальником відділення, начальником закладу охорони здоров`я Держприкордонслужби, у якому він перебуває на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис у медичній карті стаціонарного хворого (паспорті здоров`я військовослужбовця), який засвідчується підписом відповідної посадової особи.

Військовослужбовці Держприкордонслужби оглядаються ВЛК, ЛЛК закладів охорони здоров`я (органів) Держприкордонслужби за територіальним принципом, а також за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні, за місцем проведення відпустки.

На осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - медична карта стаціонарного хворого.

Медичний огляд військовослужбовців Держприкордонслужби обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом, отоларингологом, гінекологом (для жінок), а за медичних показань - лікарями інших спеціальностей.

Обов`язково здаються загальні аналізи крові та сечі, проводяться ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки; потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.

Медичний огляд військовослужбовців Держприкордонслужби, направлених на ВЛК, ЛЛК для вирішення питання про потребу у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) або у звільненні від виконання службових обов`язків, проводиться за медичними показаннями лікарями відповідного профілю.

Медичний огляд військовослужбовців Держприкордонслужби, які отримали захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) з метою визначення придатності до військової служби, проводиться при визначеному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).

Постанова ВЛК про потребу військовослужбовця Держприкордонслужби у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції органів і систем організму та працездатності необхідний строк не менше 30 календарних днів. Постанова ВЛК про потребу у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) оформляється довідкою ВЛК, ЛЛК, копія якої направляється до ЦВЛК для обліку і контролю.

Постанова ВЛК, ЛЛК про потребу у звільненні від виконання службових обов`язків за станом здоров`я або про придатність до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, ЛЛК, яка затвердженню ЦВЛК не підлягає. Копія зазначеної довідки направляється до ЦВЛК для обліку та контролю.

У разі коли є незаперечні дані, що придатність до проходження військової служби за станом здоров`я не відновиться, постанова ВЛК, ЛЛК про потребу військовослужбовців Держприкордонслужби у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) не приймається, а вирішується питання про непридатність їх до військової служби.

Відпустка для лікування у зв`язку з хворобою надається військовослужбовцям Держприкордонслужби на 30 календарних днів, а за медичними показаннями після травм (поранень, контузій, каліцтв) або оперативного лікування - на 45 або 60 календарних днів. За наявності медичних показань відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) продовжується ВЛК, ЛЛК на 30 календарних днів, а в окремих випадках - на 45 або на 60 календарних днів.

Загальний час безперервного перебування військовослужбовців Держприкордонслужби на лікуванні в закладах охорони здоров`я (установах), включаючи відпустку для лікування у зв`язку з хворобою або відпустку для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), не може перевищувати дванадцять місяців підряд. Не пізніше закінчення встановленого строку безперервного перебування на лікуванні такі військовослужбовці підлягають медичному огляду ВЛК, ЛЛК з метою визначення придатності до військової служби.

У разі визнання військовослужбовця ВЛК, ЛЛК непридатним до військової служби, документи про його звільнення з військової служби надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення, до виписки військовослужбовця Держприкордонслужби із закладу охорони здоров`я (установи).

Медичний огляд ВЛК, ЛЛК з метою визначення потреби в тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування.

Відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) надається військовослужбовцю Держприкордонслужби начальником органу Держприкордонслужби, де він проходить службу, на підставі постанови госпітальної (гарнізонної) ВЛК, ЛЛК. Після закінчення відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовці Держприкордонслужби в триденний строк направляються на огляд ВЛК, ЛЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.

Медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби військовослужбовців Держприкордонслужби здійснюється ВЛК, ЛЛК після закінчення лікування та досягнення кінцевого результату лікування.

У разі звільнення військовослужбовців Держприкордонслужби з військової служби постанова про їх потребу у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) ВЛК, ЛЛК не приймається.

Щодо осіб, визнаних ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК непридатними до військової служби або непридатними до військової служби з повторним оглядом через 6-12 місяців та які за станом здоров`я не можуть виконувати службові обов`язки, у день виписки (закінчення медичного огляду) ВЛК, ЛЛК одночасно приймає постанову про звільнення від виконання службових обов`язків за станом здоров`я на строк, необхідний для оформлення звільнення, але не більше 30 календарних днів.

У разі переведення військовослужбовців Держприкордонслужби для продовження лікування з одного закладу охорони здоров`я до іншого, якщо це пов`язано з переїздом, ВЛК, ЛЛК приймає постанову про потребу в переведенні до закладу охорони здоров`я із зазначенням закладу та його дислокації. Постанова оформлюється довідкою ВЛК, ЛЛК та затвердженню ЦВЛК не підлягає.

Згідно з Положенням про Головний військово-медичний клінічний центр (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), затвердженим наказом Адміністрації ДПСУ № 57 від 18.07.2017, Головний військово-медичний клінічний центр (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України є клінічним лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, органом забезпечення Державної прикордонної служби України, клінічною, навчально-методичною базою служби охорони здоров`я Державної прикордонної служби України, що здійснює медичне обслуговування прикріплених контингентів т а забезпечує надання послуг діагностичного, лікувального, профілактичного та реабілітаційного характеру, використовується для розміщення структурних наукових і навчальних підрозділів (кафедр, лабораторій тощо) вищих медичних закладів освіти III, IV рівнів акредитації, закладів післядипломної освіти, науково-дослідних інститутів і спільної роботи і з забезпечення лікувально-діагностичного процесу, підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації медичних кадрів, проведення і запровадження у практику медичних наукових досліджень.

ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ утворений і функціонує з метою здійснення медичної практики, ефективного використання ресурсів для досягнення найкращих кінцевих результатів у наданні медичної допомоги військовослужбовцям, ветеранам Державної прикордонної служби України, іншим особам , які мають право на лікування в ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ, а також медичного обслуговування населення (надання платних медичних послуг на підставі договорів про медичне обслуговування). ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ забезпечує відповідний рівень лікувально-діагностичного процесу і сприяє створенню належних умов для проведення педагогічної і науково-дослідної роботи відповідно до сучасних вимог медичної науки та ефективного використання наявної матеріальної бази.

Завдання ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ: надання невідкладної медичної допомоги пораненим та хворим при гострих та раптових захворюваннях, травмах, отруєннях та в інших випадках; кваліфіковане і в повному обсязі обстеження військовослужбовців, ветеранів т а працівників Державної прикордонної служби України, які звертаються до ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ; диспансеризація прикріпленого контингенту; своєчасне та кваліфіковане надання медичної допомоги хворим на амбулаторно-поліклінічному прийомі, вдома хворим, які за станом здоров`я, характером захворювання не можуть відвідувати заклад охорони здоров`я й не потребують стаціонарного лікування та систематичного догляду лікаря; своєчасна госпіталізація і стаціонарне лікування хворих, надання їм кваліфікованої та спеціалізованої медичної допомоги; медичне забезпечення безперервності та скоординованості єдиного лікувально-евакуаційного шляху у відповідно до протокольних стандартів; консервативне і оперативне лікування поранених та хворих; медична експертиза з визначенням причинного зв`язку поранення або захворювання, ступеня придатності до військової служби, експертиза тимчасової непрацездатності, складання трудових рекомендацій, своєчасне направлення хворих на медико-соціальні експертні комісії; проведення заходів медичної реабілітації та організація процесу санаторно-курортного забезпечення відповідно д о медичних показань для відновлення фізичних, психологічних і соціальних функцій; опрацювання клінічної бази системи фізичної та психологічної реабілітації; організація та проведення комплексу заходів щодо збереження та зміцнення здоров?я персоналу Державної прикордонної служби України; забезпечення готовності підрозділів до виконання раптово виникаючих завдань у мирний час та переходу на функціонування в умовах особливого періоду: медичне посилення мобільними лікарсько-сестринськими бригадами органів охороникордону зони відповідальності та функціонування позаштатних спеціалізованих медичних бригад для здійснення аеромедичної евакуації та супроводження при загостренні оперативної обстановки; виконання завдань з участі в заходах територіальної оборони та відсічі збройної агресії тощо.

Наказом начальника Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України від 06.01.2023 № 8-ОД полковник ОСОБА_8 призначений на посаду голови позаштатної постійно діючої гарнізонної ВЛК Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України.

Відповідно до посадової інструкції начальника клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги та сімейної медицини - начальника поліклінічного відділення - лікаря загальної практики Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України, ОСОБА_8 зобов`язаний брати участь у роботі гарнізонної ВЛК та ЛЛК.

Таким чином, враховуючи п. 1 Примітки до ст. 364 КК України, п. 2 Примітки до ст. 368 КК України, ОСОБА_8 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Незважаючи на обізнаність із вищевказаними вимогами законодавства, ОСОБА_8 , будучи службовою особою органів Держприкордонслужби, яка займає відповідальне становище, у порушення вимог зазначених нормативно-правових актів та службових обов`язків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливим мотивом, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 03.01.2025 розробив злочинну схему, направлену на отримання від військовослужбовців Держприкордонслужби, які направлені на проходження ВЛК до Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України неправомірної вигоди у виді грошових коштів різної суми за внесення недостовірних відомостей до медичної документації та рішення ВЛК про наявні у них діагнози шляхом їх обтяження, встановлення статусу обмеженої придатності до проходження військової служби у підрозділах, які приймають безпосередню участь у веденні бойових дій, для подальшого переміщення окремих військовослужбовців на іншу ділянку або підрозділи, які не приймають безпосередню участь у веденні активних бойових дій, направлення їх на лікування за відсутності для цього медичних показань, проведення ВЛК за відсутності особи, з метою сприяння в ухиленні військовослужбовцями від несення військової служби.

У межах розробленої злочинної схеми, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 09:00 год 18.02.2025, знаходячись у приміщенні Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) Дежприкордонслужби, за адресою: м. Київ, вул. Ягідна, 58, у своєму службовому кабінеті, який знаходиться на третьому поверсі клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги та сімейної медицини будівлі адміністративного корпусу Головного військово-медичного центру (Центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України, з табличкою на дверях з написом «Начальник поліклінічного відділення», діючи умисно, з корисливих мотивів, отримав від медичної сестри медичного пункту військової частини НОМЕР_2 ДПС України (ОКПП «Київ») ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , медичну документацію та одержав для себе неправомірну вигоду у виді грошових коштів у розмірі 2000 доларів США (що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на вказану дату становило 83110,80 грн.) за швидке проходження діючим на той час командиром військової частини НОМЕР_2 ДПС України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військово-лікарської комісії без фактичного особистого її проходження із постановленням висновку щодо його придатності для навчання у ВВНЗ ДПС України.

У подальшому, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, із залученням лікарів ВЛК Головного військово-медичного центру (Центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України виготовив медичну документацію та довідку ВЛК щодо ніби то проходження командиром військової частини НОМЕР_2 ДПС України (ОКПП «Київ») ОСОБА_10 військово-лікарської комісії без фактичного особистого її проходження та 21.02.2025, близько 13:15 год., знаходячись у приміщенні Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) Дежприкордонслужби, за адресою: м. Київ, вул. Ягідна, 58, у своєму службовому кабінеті, передав ОСОБА_9 довідку ВЛК та медичні документи ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_8 , 22.04.2025, близько 17:00 год, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, знаходячись у приміщенні Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) Дежприкордонслужби, за адресою: м. Київ, вул. Ягідна, 58, у своєму службовому кабінеті, одержав для себе від ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 5000 грн. за видачу йому довідки ВЛК № 2137 від 22.04.2025, посвідченої електронним цифровим підписом ОСОБА_8 , про те, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , потребує реабілітації та відновного лікування в умовах санаторію «Моршин-Прикордонник» ДПС України у м. Моршин строком на 21 день за відсутності медичних показань для цього.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_8 , 16.05.2025, близько 14:00 год., діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, знаходячись у приміщенні Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) Дежприкордонслужби, за адресою: м. Київ, вул. Ягідна, 58, у своєму службовому кабінеті, одержав для себе від ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 10000 грн. за видачу йому довідки ВЛК № 2561 від 16.05.2025, посвідченої електронним цифровим підписом ОСОБА_8 , про те, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено діагноз «Хронічний панкреатит без порушення функцій» та його визнано придатним до військової служби в органах (підрозділах) забезпечення, навчальних закладах, науково-дослідних установах, підрозділах технічного, матеріального, медичного та інших видах забезпечення, охорони, хоча насправді у останнього відсутнє вказане захворювання та, відповідно, підстави для визначення йому вказаного ступеня придатності до військової служби.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України

У зв`язку з цим, 16.05.2025 о 14:05 годині ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України та у цей же день повідомлено про підозру.

У вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ставчани Кіцманського р-ну Чернівецької області, працюючий на посаді начальника клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги та сімейної медицини - начальника поліклінічного відділення - лікаря загальної практики Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Причетність підозрюваного ОСОБА_8 до даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними на даний час матеріалами кримінального провадження, а саме: повідомленням Головного відділу забезпечення внутрішньої та власної безпеки «Центр» Державної прикордонної служби України від 17.12.2024 про виявлення ознак кримінального правопорушення; протоколами допиту свідка ОСОБА_11 від 10.04.2025, 23.04.2025, 16.05.2025; протоколом огляду місця події від 23.04.2025, 16.05.2025; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 17.03.2025 № 16.1/282т; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 17.03.2025 № 16.1/283т; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 17.03.2025 № 16.1/284т; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 17.03.2025 № 16.1/285т; протоколом вручення грошових коштів від 22.04.2025; протоколом вручення грошових коштів від 16.05.2025; протоколом затримання ОСОБА_8 від 16.05.2025; протоколом обшуку службового кабінету ОСОБА_8 від 16.05.2025; іншими матеріалами кримінального провадження, зібраними під час досудового розслідування у своїй сукупності.

За таких обставин, у діях ОСОБА_8 , вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища та ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене повторно, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких кримінальних правопорушень.

Таким чином, орган досудового розслідування, повідомивши полковника ОСОБА_8 про підозру, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищення, переховування, спотворювання доказів у кримінальному провадженні, незаконного впливу на свідків, вважає за необхідне застосувати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності.

Наявність вказаних ризиків підтверджується вищезазначеними матеріалами кримінального провадження.

Підставою застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому за погодженням з прокурором звернутися з клопотанням до суду про обрання запобіжного заходу у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, та знаючи про тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його судом винним, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тим самим може вчинити ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому необхідно врахувати те, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду у зв`язку з тим, що проходить службу у ДПС України, тобто, являться військовослужбовцем, перебуває у задовільному стані здоров`я.

Крім того, починаючи з 21.05.2025 ОСОБА_8 на підставі наказу начальника ГВМКЦ ДПС України перебуватиме у відпустці із дозволом виїзду за кордон.

Наявність ризику незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_8 та свідки у кримінальному провадженні, яких необхідно встановити та допитати є військовослужбовцями, які проходять службу в одній військовій частині, в силу виконання своїх обов`язків будуть взаємодіяти між собою, а також можуть проживати поряд та спілкуватися один з одним. Крім того, ОСОБА_8 як голова гарнізонної ВЛК та начальник клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги та сімейної медицини - начальника поліклінічного відділення - лікаря загальної практики Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України є начальником для підпорядкованих лікарів по службі та, перебуваючи у військовому званні полковник - і за військовим званням, а тому має адміністративний вплив щодо інших лікарів та працівників ГВМКЦ ДПС України.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наявність ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення полягає у тому, що ОСОБА_8 як начальник клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги та сімейної медицини - начальника поліклінічного відділення - лікаря загальної практики Головного військово-медичного клінічного центру (Центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України та голова гарнізонної ВЛК має доступ до документації, пов`язаною із видачею указаних вище медичних документів та може вжити заходів щодо її спотворення або знищення, що у подальшому може призвести до втрати доказів у кримінальному провадженні.

Наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 є військовослужбовцем, що обумовлює ймовірність вчинення ним військового кримінального правопорушення пов`язаного з ухиленням від виконання обов`язків військової служби, у разі переховування ним від органу досудового розслідування та/або суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, у разі не обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки досудове розслідування триває, на даний час не виконані всі слідчі та процесуальні дії, спрямовані на отримання та перевірку доказів, а тому ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може вчиняти ряд дій, для того щоб уникнути кримінальної відповідальності, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому наявний ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, на думку слідства, неможливо, оскільки врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи, що підозрюваний підозрюється у вчиненні злочину, може впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів..

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, одночасно просив визначити підозрюваному заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зазначивши, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, ризики зазначені в клопотанні слідчого нічим не підтверджуються, разом з цим, ОСОБА_8 має стійкі соціальні зв`язки, на утриманні в його перебуває малолітня донька, одружений, має постійне місце проживання.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими Третього слідчого відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000013 від 03.01.2025 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України..

16.05.2025 о 14:05 годині ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Того ж дня, останньому повідомлено про підозру в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Підозра, повідомлена ОСОБА_8 , обґрунтовується наступними доказами: повідомленням Головного відділу забезпечення внутрішньої та власної безпеки «Центр» Державної прикордонної служби України від 17.12.2024 про виявлення ознак кримінального правопорушення; протоколами допиту свідка ОСОБА_11 від 10.04.2025, 23.04.2025, 16.05.2025; протоколом огляду місця події від 23.04.2025, 16.05.2025; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 17.03.2025 № 16.1/282т; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 17.03.2025 № 16.1/283т; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 17.03.2025 № 16.1/284т; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 17.03.2025 № 16.1/285т; протоколом вручення грошових коштів від 22.04.2025; протоколом вручення грошових коштів від 16.05.2025; протоколом затримання ОСОБА_8 від 16.05.2025; протоколом обшуку службового кабінету ОСОБА_8 від 16.05.2025; іншими матеріалами кримінального провадження, зібраними під час досудового розслідування у своїй сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Разом з цим, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_8 має стійкі соціальні зв`язки, на утриманні в його перебуває малолітня донька, одружений, має постійне місце проживання.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. до 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000013 від 03.01.2025, до 15.07.2025.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000013 від 03.01.2025 підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставчани, Кіцманського р-ну, Чернівецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. до 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000013 від 03.01.2025, до 15 липня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 15 липня 2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) не відлучатися за межі м. Києва та Київської обл., без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити в межах строку досудового розслідування до 15 липня 2025 року включно.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 .

Звільнити підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1