Справа № 337/1634/25
Номер провадження 1-кп/337/318/2025
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2025 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
в складі: головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с.Мар`ївка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,який проходить службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця помічника гранатометника 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 у званні молодшого сержанта, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,суд -
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №4 від 04 січня 2024 року солдата ОСОБА_4 включено до особового складу військової частини та призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 у званні молодшого сержанта.
Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби 3С України), солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам?ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.
Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.
Так, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за мобілізацією, перебуваючи на посаді стрільця-помічника гранатометника 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 у званні молодшого сержанта, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, діючи в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 576 від 12.10.1992 та інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів з гумовими, або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів» передбачено порядок отримання дозвільних документів на придбання бойових припасів, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання бойових припасів, вибухових пристроїв, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 12 березня 2025 року, невстановленим шляхом придбав бойові припаси та вибухові пристрої, а саме:
- 3 корпуси бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 промислового виготовлення, які до бойових припасів не відносяться, але містять у собі заряди бризантної вибухової речовини тротил масою 50-56 г. в кожному;
- 2 корпуси бойових ручних наступальних осколкових гранат типу РГД-5 промислового виготовлення, які до бойових припасів не відносяться, але містять у собі заряди бризантної вибухової речовини тротил масою 100-115 г. в кожному;
- 5 бойових уніфікованих підривачів дистанційної дії УЗРГМ, УЗРГМ-2 промислового виготовлення, які до бойових припасів не відносяться, але є самостійними вибуховими пристроями і відносяться до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містять в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС масою0,1г, азид свинцю масою 0,2г та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1г в кожному.
Надані на дослідження корпуси бойових ручних наступальних осколкових гранат РГД-5 в конструктивному поєднанні з будь-яким з наданих на дослідження бойових уніфікованих підривачів дистанційної дії УЗРГМ, УЗРГМ-2 є бойовими ручними наступальними осколковими гранатами РГД-5 промислового виготовлення, які є вибуховими пристроями військового призначення та відносяться до бойових припасів.
Надані на дослідження корпуси бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 в конструктивному поєднанні з будь-яким з наданих на дослідження бойових уніфікованих підривачів дистанційної дії УЗРГМ, УЗРГМ-2 є бойовими ручними оборонними осколковими гранатами Ф-1 промислового виготовлення, які є вибуховими пристроями військового призначення та відносяться до бойових припасів;
- 60 боєприпасів нарізної вогнепальної стрілецької зброї бойових проміжних патронів калібру 5,45х39 мм, виробництва СРСР, що призначені для стрільби з автоматів Калашникова зразка 1974 року (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручних кулеметів Калашникова зразка 1974 року (РПК-74, РПКС-74) та інше, які виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.
Вказані бойові припаси та вибухові пристрої ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12 березня 2025 року, маючи умисел на незаконне носіння бойових припасів та вибухових пристроїв, незаконно переніс до свого місця фактичного мешкання розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення останніх працівниками поліції в ході проведення невідкладного обшуку в період часу з 15 години 38 хвилин до 17 години 22 хвилини 12 березня 2025 року.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України визнав повністю, щиро каявся, дав показання про те, що п`ять корпусів бойових ручних гранат та підривачі він привіз додому з зони боєвих дій. Зазначені боєприпаси він забрав з позиції, де перебували російські військовослужбовці.Боєприпаси зберігав вдома до того моменту, поки їх не було вилучено поліцейськими.Він розумів що незаконно зберігав боєприпаси.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд з`ясував та впевнився, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, що їхня позиція добровільна та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, а також дослідження характеризуючого матеріалу відносно ОСОБА_4 .
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 ,який не оспорював фактичні обставини справи, повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у вчиненому, дослідженими письмовими документами, які суд визнає належними та допустимими доказами у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.
Таким чином, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доказано повністю зібраними по справі доказами, достовірність та істинність, яких обвинуваченим не заперечується, що дає суду підстави кваліфікувати його дії за ч.1 ст.263 КК України, як носіння,зберігання, придбання бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.
При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення зач.1 ст.263 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним поводженням із бойовими припасами та вибуховими речовинами, носять підвищений суспільно-небезпечний характер, оскільки сприяють загостренню криміногенної ситуації та створюють умови для вчинення інших, більш тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого - вину визнав повністю, щиро каявся у вчиненому; дані про особу обвинуваченого, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває,одружений,має на утриманні неповнолітнього сина, є військовослужбовцем Збройних Сил України,який 05.04.2023 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 ,який характеризується за місцем служби як ненадійний, посередній військовослужбовець.
Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
У судових дебатах прокурор просив призначити покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України.Захисник та обвинувачений підтримали доводи прокурора щодо призначення обинуваченному зазначеного виду покарання із застосуванням ст.75 КК України.
Суд вважає необґрунтованими доводи прокурора, обвинуваченого, захисника щодо призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, оскільки враховує викладене, особистість ОСОБА_4 , конкретні обставини кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення та перевиховування останнього можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі, тому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, згідно санкції ч.1 ст.263 КК України. Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченої, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень) як ним самим так і іншими особами та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Скасувати арешт на майно, яке було вилучено 12.03.2025 року в ході огляду предмета в рамках добровільної видачі свідком ОСОБА_6 1982 р.н., а саме рюкзак зеленого кольору в камуфляжному забарвленні , накладений ухвалою слідчого судді Хортицькогог районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_7 від 14.03.2025.
Скасувати арешт на майно, яке було вилучено 12.03.2025 року під час проведення обшуку приміщення квартири АДРЕСА_3 , а саме:
підривача УЗРГМ з маркуванням 137-72 УЗРГМ 583; підпривача УЗРГМ з маркуванням 569 УЗРГМ ГМ, з внутрішньої сторони (два трикутники-78-70); підривача УЗРГМ з маркуванням 45-89 УЗРГМ-2-11 (з внутрішньої сторони 386-119-89); підривача УЗРГМ з маркуванням 73-77 УЗРГМ 2-11 (з внутрішньої сторони 386-119-87); підривача УЗРГМ з маркуванням 128-77 УЗРГМ УЗЧП (з внутрішньої сторони 386-179-77),корпусу гранати «Ф-1 з маркуванням 386 4-78Т;корпусу гранати «Ф-1» з маркуванням 386 216-89Т, корпусу гранати «Ф-1» з маркуванням 1 (інше не розбірливе); корпусу гранати «РГД-5» з маркуванням трикутник-201-72Т; корпусу гранати «РГД-5» з маркуванням трикутник-3-71Т; 60 (шістдесяти) предметів схожих на набої до стрілецької зброї калібром 5,45 мм;-«Реактивного сигнального 30 мм однозвеоздочного патрона повишенной точности зеленого огня», накладений ухвалою слідчого судді Хортицькогог районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_7 від 14.03.2025.
Цивільний позов не заявлений.
При вирішення питання щодо долі речових доказів, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із ч.2 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.
Спеціальна конфіскація, відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю).
Згідно із п.3-5 ч.9 ст.100 КПК України: майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується; майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання; гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
На підставі ст.96-1, ст.96-2 КК України слід застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави предмет вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме: 3 корпуси бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 промислового виготовлення, які до бойових припасів не відносяться, але містять у собі заряди бризантної вибухової речовини тротил масою 50-56 г. в кожному;2 корпуси бойових ручних наступальних осколкових гранат типу РГД-5 промислового виготовлення, які до бойових припасів не відносяться, але містять у собі заряди бризантної вибухової речовини тротил масою 100-115 г. в кожному; 5 бойових уніфікованих підривачів дистанційної дії УЗРГМ, УЗРГМ-2 промислового виготовлення, які до бойових припасів не відносяться, але є самостійними вибуховими пристроями і відносяться до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містять в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС масою 0,1г, азид свинцю масою 0,2г та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1г в кожному; 60 боєприпасів нарізної вогнепальної стрілецької зброї бойових проміжних патронів калібру 5,45х39 мм, виробництва СРСР, що призначені для стрільби з автоматів Калашникова зразка 1974 року (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручних кулеметів Калашникова зразка 1974 року (РПК-74, РПКС-74) та інше, які виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.
Керуючись ст.ст. 349,368, 370, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання - з 12 березня 2025 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.
Арешт на майно, яке було вилучено 12.03.2025 року в ході огляду предмета в рамках добровільної видачі свідком ОСОБА_6 1982 р.н., а саме рюкзак зеленого кольору в камуфляжному забарвленні , накладений ухвалою слідчого судді Хортицькогог районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_7 від 14.03.2025.-скасувати.
Арешт на майно, яке було вилучено 12.03.2025 року під час проведення обшуку приміщення квартири АДРЕСА_3 , а саме:
підривач УЗРГМ з маркуванням 137-72 УЗРГМ 583; підпривач УЗРГМ з маркуванням 569 УЗРГМ ГМ, з внутрішньої сторони (два трикутники-78-70); підривач УЗРГМ з маркуванням 45-89 УЗРГМ-2-11 (з внутрішньої сторони 386-119-89); підривач УЗРГМ з маркуванням 73-77 УЗРГМ 2-11 (з внутрішньої сторони 386-119-87); підривач УЗРГМ з маркуванням 128-77 УЗРГМ УЗЧП (з внутрішньої сторони 386-179-77),корпус гранати «Ф-1 з маркуванням 386 4-78Т;корпус гранати «Ф-1» з маркуванням 386 216-89Т, корпусу гранати «Ф-1» з маркуванням 1 (інше не розбірливе); корпус гранати «РГД-5» з маркуванням трикутник-201-72Т; корпус гранати «РГД-5» з маркуванням трикутник-3-71Т;60 (шістдесяти) предметів схожих на набої до стрілецької зброї калібром 5,45 мм;«Реактивного сигнального 30 мм однозвеоздочного патрона повишенной точности зеленого огня», накладений ухвалою слідчого судді Хортицькогог районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_7 від 14.03.2025-скасувати.
Застосувати спеціальну конфіскацію, конфіскувати на користь держави 3 (три) корпуси бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 промислового виготовлення, які до бойових припасів не відносяться, але містять у собі заряди бризантної вибухової речовини тротил масою 50-56 г. в кожному;2 корпуси бойових ручних наступальних осколкових гранат типу РГД-5 промислового виготовлення, які до бойових припасів не відносяться, але містять у собі заряди бризантної вибухової речовини тротил масою 100-115 г. в кожному; 5 (п`ять) бойових уніфікованих підривачів дистанційної дії УЗРГМ, УЗРГМ-2 промислового виготовлення, які до бойових припасів не відносяться, але є самостійними вибуховими пристроями і відносяться до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містять в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС масою 0,1г, азид свинцю масою 0,2г та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1г в кожному; 60 (шістдесят) боєприпасів нарізної вогнепальної стрілецької зброї бойових проміжних патронів калібру 5,45х39 мм, виробництва СРСР, що призначені для стрільби з автоматів Калашникова зразка 1974 року (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручних кулеметів Калашникова зразка 1974 року (РПК-74, РПКС-74), які виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби ,які передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.
Речові докази :рюкзак зеленого кольору в камуфляжному забарвленні , які передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області повернути обвинуваченому ОСОБА_4 за належністю;CD-R диски із відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівників УПП в Запорізькій області ДПП, CD-R диски із записом аудіо «102», CD-R диски із відеозаписом з відеореєстратора працівника «КОРД»,які долучені до матеріалів кримінального провадження-залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення,а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк, з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_8