ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/237/25 Справа № 705/4301/24 Категорія: ст.181 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

21 травня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.05.2025, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жашків

Черкаської області, громадянина України, з початковою освітою, не одруженого,

не працюючого, неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за

адресою: АДРЕСА_1 , раніше

не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч.4 ст.28 ч. 3 ст. 307, ч.4 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці з 02.05.2025 по 02.07.2025, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.05.2025 у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_10 , погодженого керівником Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави відносно ОСОБА_7 відмовлено та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці з 02.05.2025 по 02.07.2025, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованості повідомленої підозри, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, даних про особу підозрюваного, при цьому органом досудового розслідування не доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, вважаючи її незаконною, прокурор ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, якою просить скасувати вказану ухвалу з підстав невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування до 30.06.2025.

Мотивуючи апеляційну скаргу прокурор вказує, що ОСОБА_7 підозрюється в участі у злочинній організації та у вчиненні у її складі особливо тяжких і тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних та сильнодіючих лікарських засобів, що вказує на виняткову суспільну небезпечність як самої особи підозрюваного так і інкримінованих йому діянь. Саме у зв`язку із наявністю обґрунтованих підстав вважати можливою втечі підозрюваного у вчиненні злочину за ст. 255 КК України ОСОБА_7 і було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Прокурор зазначає, що оскаржуваним рішенням нівельовано вищевказані обставини та здійснені правоохоронними органами зусилля для притягнення ОСОБА_7 до відповідальності і звільнено його з-під варти в залі суду.

Рішення, ухвалене слідчим суддею, фактично надало підозрюваному можливість реалізувати усі наявні стосовно нього ризики, передбачені ст. 177 КПК України, мотивовано судом обставинами провадження та даними щодо особи підозрюваного, при цьому судом не враховано, що лише задокументована в межах кримінального провадження діяльність злочинної організації, безпосередню участь в якій брав ОСОБА_7 , тривала більше року і увесь цей час взяті судом обставини існували, не справляючи на підозрюваного будь-якого стимулюючого впливу і не стали для нього перепоною для відвертого ігнорування законодавчих заборон.

Крім того, на думку прокурора, слідчим суддею не враховано відсутність у підозрюваного таких соціальних зв`язків та стримуючих факторів як: місце роботи або навчання, шлюбу, утриманців, будь-яких законних джерел отримання матеріальних засобів для існування тощо.

На переконання прокурора, слідчим суддею в достатній мірі не враховано сукупність всіх наявних щодо підозрюваного ризиків, їх вагомість, виняткову суспільну небезпечність інкримінованих йому діянь та належно не оцінено в сукупності всіх обставин кримінального провадження разом з матеріалами клопотання, вагомість наявних доказів, тяжкість можливого покарання та належним чином не мотивовано висновків про відсутність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного та його захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано лише за наявності ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частинами 1, 2, 6 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 02.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 306 КК України.

30.04.2025 о 11 годині 45 хвилин ОСОБА_7 затримано відповідно до ст. 208 КПК України.

30.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч.4 ст.28 ч. 3 ст. 307, ч.4 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 255, ч.4 ст.28 ч. 3 ст. 307, ч.4 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри, повідомленої ОСОБА_7 мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, приведених у клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах.

Отже вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, як підстави для застосування запобіжного заходу, слідчим суддею виконано належним чином.

Також слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні.

При цьому апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що стороною обвинувачення не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним у клопотанні слідчого ризикам.

Так, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні тяжких і особливо тяжких злочинів, зокрема, за ч. 3 ст. 307 КК України - від 9 до 12 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 321 КК України - караються позбавленням волі на строк від 5 до 10 років.

При цьому даних про підозру ОСОБА_7 також і у вчиненні злочину, передбаченого ст. 255 КК України, як вказує прокурор у клопотанні, матеріали даного провадження не містять.

Проаналізувавши вищевикладене, матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу слідчим суддею у повній мірі дотримано зазначені вище вимоги кримінального процесуального законодавства та надано оцінку всім матеріалам клопотання у їх сукупності.

Апеляційний суд, оцінивши в сукупності всі обставини у відповідності до ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, одночасно беручи до уваги, і те, що ОСОБА_7 не одружений, не працює, однак має місце постійного проживання з батьками, і хоча йому повідомлено про підозру у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних та сильнодіючих лікарських засобів, у разі визнання його винуватим, покарання передбачає позбавлення волі на строк понад 5 років, погоджується з висновком слідчого судді про те, що менш суворий запобіжний захід, аніж тримання під вартою, на даному етапі провадження зможе поки що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доказів, які б давали підстави для протилежних висновків, суду апеляційної інстанції прокурором не надано.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення, а рішення слідчого судді про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 має бути залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 199, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора відхилити.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.05.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці з 02.05.2025 по 02.07.2025, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: