СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3691/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту з майна у кримінальному провадженні №0004156 від 03.11.2023 року, що накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 01.05.2025 року (справа № 759/8877/25),

в с т а н о в и в:

16.06.2025 року адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 ,звернулась до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту з майна у кримінальному провадженні №0004156 від 03.11.2023 року, що накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 01.05.2025 року (справа № 759/8877/25).

В обгрунтування клопотання вказує, що слідчі Святошинського УП ГУНП у м. Києві здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004156 від 03.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, процесуальне керівництво здійснюють прокурори Святошинської окружної прокуратури міста Києва. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.05.2025 року у справі № 759/8877/25 арештовано частку ОСОБА_4 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Готельно-розважальний комплекс «Столиця» у розмірі 1 126 419,27 грн (16,5 %); квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . земельну ділянку з кадастровим номером :04:013:0005 (площею 1,16215 га), встановлено заборону відчужувати, розпоряджатись та користуватись часткою у статутному капіталі, належною ОСОБА_4 , у ТОВ «ГРК «Столиця».

Вважає, що накладений ухвалою арешт підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що: у подальшому арешті активів ОСОБА_4 відпала потреба; строки досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчились, що виключає потребу в подальшому арешті майна; арешт накладено необґрунтовано, оскільки його накладено: поза строками давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, на майно особи, яка не набула статусу підозрюваного, за клопотанням особи, яка не є цивільним позивачем у Кримінальному провадженні, за відсутності доказів обґрунтування розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, за відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.Накладений арешт неправомірно обмежує право ОСОБА_4 на вільне володіння майном.

Протоколом автоматизованого визначення слідчого судді від 16.06.2025 року визначено слідчого суддю ОСОБА_1 та клопотання передано судді.

Заявник у судове засідання не з`явилась, направила до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з відрядженням.

Святошинське УП ГУНП у м. Києві та Святошинська окружна прокуратура м.Києва свого представника у судове засідання не забезпечили, повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до положень статті 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, положення процесуального законодавства не містять норм стосовно наявності перешкод для розгляду клопотання про скасування арешту, у разі неявки заявника, прокурора або слідчого у судове засідання.

Згідно положень статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Виходячи з наведеного, підстав для відкладення розгляду клопотання або обставин які зумовлюють неможливість проведення його розгляду, у тому числі внаслідок неявки учасників процесу, не встановлено.

З огляду на стислі строки розгляду клопотання, неявку заявника та прокурора у судове засідання, беручи до уваги зміст клопотання, у якому адвокат виклала свої доводи, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання за відсутності заявника, вважаючи, що неявка заявника не перешкоджає розгляду поданого ним клопотання.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Наведене переконує суд у тому, що, незалежно від використаної законодавчої техніки ("третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт", "кожен"), право на апеляційне оскарження, як конституційно гарантована засада судочинства, забезпечує право на звернення до суду вищої інстанції не лише підозрюваному, обвинуваченому, а категорія "інші особи" у розумінні пункту 10 статті 393 КПК охоплює й тих учасників кримінального провадження, прав, свобод чи інтересів яких стосується судове рішення.

Отже, власник майна, щодо якого вирішується питання про арешт, є особою, прав, свобод та інтересів якої стосується судове рішення, а отже, належить до категорії "інші особи", які вправі подати апеляційну скаргу на рішення слідчого судді.

Право особи на апеляційне оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Гофман проти Німеччини" від 11 жовтня 2001 року та п. 122 у справі "Кудла проти Польщі" від 26 жовтня 2000 року, однією з гарантій, що містяться в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, є зокрема право на забезпечення ефективного доступу до судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх "прав та обов`язків".

Слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя зауважує, що інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутністю подальшої потреби в ньому.

З підстави необґрунтованості накладення арешту на майно особи, перелік яких визначено у ч. 1 ст. 174 КПК, вправі звернутися до слідчого судді суду першої інстанції із клопотанням про скасування ним своєї ухвали (абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК), а потім, у разі незгоди з прийнятим рішенням, вправі оскаржити ухвалу про арешт майна в апеляційному порядку згідно зі ст. 309 КПК України.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Слідчим суддею встановлено, що 04.06.2025 року ухвалою Київського апеляційного суду у справі №759/8877/25 (провадження № 11-сс/824/3999/2025) ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 01.05.2025 року - залишено без змін.

Таким чином, правову оцінку накладення арешту майна було надано за наслідками апеляційного перегляду.

У клопотанні про скасування арешту майна заявник посилається на відсутність подальшої потреби у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 є підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні №0004156 від 03.11.2023 року, провадження у якому триває.

Враховуючи те, що заявником не доведено наявності правових підстав для скасування арешту майна, відсутні підстави для визнання накладеного арешту таким, в якому відпала потреба на даній стадії досудового розслідування, не доведено необґрунтованість накладеного арешту, а також доказів та належного обґрунтування, з якого можливо було би зробити висновок про відсутність підстав для подальшого арешту, слідчим суддею встановлено, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні на вказаній стадії досудового розслідування, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170, 174, 369-372, 392-393, 395 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту з майна у кримінальному провадженні №0004156 від 03.11.2023 року, що накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 01.05.2025 року (справа № 759/8877/25) відмовити.

Ухвала слідчого судді апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1