Номер провадження 1-кс/754/1867/25
Справа № 754/8490/25
У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: - ОСОБА_2 ,

підозрюваного: - ОСОБА_3 ,

захисника: - ОСОБА_4 ,

прокурора: - ОСОБА_5 ,

розглянувши скаргу підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення про підозру та незаконне затримання за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000745 від 09.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

29.05.2025 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшла скарга підозрюваного ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру, у якій він фактично просить визнати його затримання незаконним та негайно звільнити з-під варти. Крім того, ОСОБА_3 просить визнати незаконним проникнення до його житла, визнати недопустимими докази, отримані в результаті такого порушення, а також отримані в результаті особистого обшуку затриманої особи, зобов`язати повернути йому вилучені речові докази, особливо мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 13 Pro.

В обґрунтування скарги підозрюваний посилається на те, його затримання відбулось не під час вчинення злочину, під час затримання працівниками поліції не було роз`яснено його права, не роз`яснено підстави затримання та не забезпечено участь захисника, як під час затримання, так і під час проведення безпідставного невідкладного обшуку за місцем його проживання, що призвело до порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, та неналежності речових доказів, отриманих під час проведення несанкціонованого обшуку.

Також, підозрюваний вказує на те, що письмове повідомлення про підозру було вручене з істотним (суттєвим) порушенням вимог ч. 2 ст. 278 КПК України, з урахуванням положень ст. 209 КПК України, так як його було затримано о 21 год. 00 хв. 09.03.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , а повідомлення про підозру від 10.03.2025 було фактично вручено 11.03.2025 о 00 год. 36 хв. у слідчому ізоляторі тимчасового тримання, що порушило вимоги ч. 3 ст. 278 КПК України, оскільки особа не була негайно звільнена. Також, саме повідомлення про підозру ґрунтувалось лише на показах можливих потерпілих осіб, у яких були присутні суттєві розбіжності у показах, а заяви подані цими особами про вчинення можливого злочину у вигляді зґвалтування спростовуються висновками експертів, якими встановлено відсутність факту зґвалтування. Однак, слідчим після отримання зазначених висновків експертів, в порушення вимог ч. 2 ст. 9, ч. 1 ст. 214 КПК України, не дослідив неупереджено та всебічно обставини, що вказують на відсутність зґвалтування та не вніс до ЄРДР відомості про порушення заявниками ст. 383 КК України - завідомо неправдиве повідомлення про злочин.

Посилаючись на викладене, підозрюваний ОСОБА_3 просив суд визнати проникнення до його житла (іншого володіння) незаконним; визнати недопустимими докази, отримані в результаті такого порушення, а також отримані в результаті особистого обшуку затриманої особи, зобов`язати повернути йому вилучені речові докази, особливо мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 13 Pro; визнати його затримання незаконним та зобов`язати відповідний орган негайно звільнити його з-під варти.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник скаргу підтримали та просили задовольнити.

Прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення скарги в повному обсязі.

Заслухавши доводи підозрюваного та його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчим суддею встановлено таке.

Відповідно до ч.1 ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України;

4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий 10.03.2025 року о 06 годині 00 хвилин, на підставі ст. 208 КПК України. Затримання відбулось за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України. У протоколі затриманому роз`яснено підстави затримання, у вчиненні якого саме злочину він підозрюється, та права, передбачені ч. 3 ст. 42, ч. 4 ст. 208 КПК України. Протокол відповідає вимогам ст. 208 КПК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 278 КПК України, 11.03.2025 року о 00 годині 36 хвилин, тобто, не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Протокол затримання містить зазначення місця, дати і точного часу (години і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 КПК України, а також у ньому зафіксовано факт його підписання ОСОБА_3 та його захисником.

Таким чином, протокол затримання ОСОБА_3 відповідає вимогам, передбаченим статтею 104, частиною п`ятою статті 208 КПК України

Питання щодо доведеності вини, обґрунтованості підозри оголошеної ОСОБА_3 , правильність кваліфікації дій, питання щодо визнання належності та допустимості доказів не є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду скарг, поданих в порядку ст.206 КПК України.

Стаття 206 КПК України надає слідчому судді повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

Згідно з правовою позицією Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 27 травня 2019 року (справа №766/22242/17) відповідно до частин 2-5 ст.206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. При цьому слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Водночас якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду».

Наведені вище положення ст. 206 КПК мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Таким чином, за приписами ст. 206 КПК України слідчий суддя може прийняти рішення лише про звільнення особи у разі його незаконного затримання.

Крім цього, слідчим суддею встановлено, що на даний час до підозрюваного ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 12.03.2025 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 08.05.2025 року. Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 05.05.2025 року застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено строком на 30 днів, до 03.06.2025 року.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що порушень норм КПК України при затриманні ОСОБА_3 допущено не було, істотних порушень прав та свобод людини при складанні такого протоколу заявником не доведено та слідчим суддею не встановлено, у зв`язку з чим скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 206-211, 278 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на повідомлення про підозру та незаконне затримання за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000745 від 09.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1