Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1676/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000084 від 03.04.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дівошин Овруцького району Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, розлученого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2024 року близько 7 години на подвір`ї будинку, що по АДРЕСА_2 між ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_5 на грунті неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, схопив за руки ОСОБА_5 та почав тягнути та тиснути, при цьому схопив за волосся.

В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у вигляді: 1) забою м`яких тканин волосяної частини голови на рівні тім`яної ділянки посередині; 2) синця в ділянці проекції середньої третини лівої ключиці; синця по зовнішній поверхні середньої третини лівого передпліччя; синця по внутрішній поверхні верхньої третини лівого плеча; два синці по задньо-зовнішній поверхні правого передпліччя на рівні середньої та нижньої його третин; синця по внутрішній поверхні нижньої третини правого плеча; синця по зовнішній поверхні нижньої третини лівого плеча; 3) синця та дрібного садна на передній поверхні середньої третини лівого передпліччя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення спочатку визнав, потім змінив позицію та казав, що вину не визнає. Цивільний позов також не визнає. При цьому показав, що коли саме була подія він не пам`ятає. Пам`ятає, що в них був конфлікт, так як вони вже припинили спільне проживання і ОСОБА_5 не віддавала йому його документи, в тому числі трудову книжку, що позбавляло його можливості працевлаштуватися. Тільки в цьому році вона їх повернула. З вказаної причини він хотів забрати в неї ключі від хати, які вона йому не давала, тому він схватив її за руку. Було це біля хвіртки. Чи за дві брав не пам`ятає. Брав правою рукою за руку одну. Були в шлюбі на той час, але не проживав в хаті. Ночував у сусіда. Вивозив кабана, птицю. За волосся він її не брав і не бив. Він не ночував дома. Закрила хату і не віддавала йому речі, одяг. Речі віддала через тиждень.

Потерпіла ОСОБА_5 показала в судовому засіданні, що вдома в той день вона не ночувала, прийшла годувати господарство. ОСОБА_4 ходив по подвір`ю і сказав, щоб щось йому віддати, хоча він позабирав все: і машину пральну, бойлера. Став доганяти її, щоб віддати ключі і побив її. В неї кров тікла, забрав мобілку. Догнав він її біля хвіртки та схватив за волосся, руками хватав за руки і ногами бив. Свідків події не було. Ночувала вона у людей. Лікувалася після цього. Ліків пішло багато у неї.

Винуватість обвинуваченого підтверджується показаннями свідків та дослідженими письмовими доказами.

Так, свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що він виїздив в с. Покалів за вказаною адресою, наскільки пам`ятає, двічі, хоча викликів було більше. 1-й раз виїжджали навесні десь і склали протокол за вчинення домашнього насильства. Другий раз, наскільки пам`ятає, їздив напарник - ОСОБА_9, в жінки були тілесні ушкодження і її привезли в райвідділ.

Коли приїхали навесні, то чоловік ходив по подвір`ю, жінки не було. Потім їй зателефонували і вона прийшла. Склали протокол. Подія була до обіду, десь після 11 год..

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що вона жила в одному селі з обвинуваченим та потерпілою. День не пам`ятає, десь навесні, вона попросилася в неї переночувати, сказавши, що не хоче йти додому. Вранці на наступний день вона пішла до себе, десь після 6 год. ранку та приблизно через півгодини повернулася. Прийшла збуджена, в брудному, пошкодженому одязі. Сказала, що чоловік б`ється. Вона дала їй свій одяг, вона помилася, переодягнулася і пішла. Видимих тілесних ушкоджень вона не бачила. Можливо подряпини. Вона її не оглядала.

Дослідженням в судовому засіданні письмових джерел доказів встановлено наступне.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.04.2024 ОСОБА_5 звернулася до ВП № 1 Коростенського РУП із заявою про те, що 03.04.2024 близько 7 години на подвір`ї будинку, що по АДРЕСА_3 чоловік ОСОБА_4 заподіяв тілесні ушкодження.

З протоколу слідчого експерименту від 03.04.2024 встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 продемонструвала за які частини тіла та предмети одягу ОСОБА_4 її хапав і тягнув, як саме він міг завдати удар по обличчю та куди завдав удару ногою.

Згідно з висновком експерта № 89 від 04.04.2024 у ОСОБА_5 було встановлено наявність наступних тілесних ушкоджень: 1) Забій м`яких тканин волосяної частини голови на рівні тім`яної ділянки посередині; 2) Синець в ділянці проекції середньої третини лівої ключиці; синець по зовнішній поверхні середньої третини лівого передпліччя; синець по внутрішній поверхні верхньої третини лівого плеча; два синці по задньо-зовнішній поверхні правого передпліччя, на рівні середньої та нижньої його третин; синець по внутрішній поверхні нижньої третини правого плеча; синець по зовнішній поверхні нижньої третини лівого плеча; синець по задньо-внутрішній поверхні середньої третини правого стегна; 3) Синець та дрібне садно на передній поверхні середньої третини лівого передпліччя; 4) Забій м`яких тканин на рівні нижніх квадрантів лівої сідниці та задньої поверхні верхньої третини лівого стегна. Вказані тілесні ушкодження утворились не менш ніж від 10-х травматичних впливів від прямої дії (удар, тиснення) тупих твердих предметів з обмеженою контактуючої поверхнею та могли утворитись при обставинах і в час, вказаних у постанові та зазначених самою ОСОБА_5 - 03.04.2024 били руками по голові, ногами по ногах, тягали за руки. За ступенем тяжкості вказані вище тілесні ушкодження відносяться до категорії легких. В момент заподіяння ушкоджень ОСОБА_5 могла бути в будь-якому положенні, при якому ділянки тіла з ушкодженнями були б доступні травматичному впливу. Встановлені при проведенні експертизи тілесні ушкодження не могли утворитись від падіння з вертикального положення тіла на рівну площину. Всі вказані тілесні ушкодження могли утворитись при обставинах, відтворених під час проведення слідчого експерименту із самою потерпілою - остання розповіла та показала, як саме їй були заподіяні удари руками та ногами, як стискали та тягнули за руки. З описової частини висновку вбачається, що потерпіла за медичною допомогою не зверталася.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 09.04.2024 підозрюваний ОСОБА_4 показав, як він хапав потерпілу за волосся (хустину), за руки та тягнув.

Враховуючи вище вказане, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, а його дії підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 125 КК України.

Обираючи ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про його особу, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується добре, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його характеристику, наявність обставини, що обтяжує покарання, думку потерпілої та позицію прокурора, те, що ОСОБА_4 досяг пенсійного віку і не працює, суд вважає за можливе із переліку покарань, передбачених санкцією ч.1 ст. 125 КК України, призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, а тому з врахуванням всіх обставин справи, призначене ОСОБА_4 покарання буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення на її користь 30 000 гривень моральної шкоди, який обвинувачений не визнає в повному обсязі, зазначивши, що він утримував потерпілу 17 років, коли спільно проживали, давав їй кошти на лікування.

Суд, розглянувши цивільний позов відповідно до вимог ст. ст. 128, 129 КПК України, вважає, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, при цьому цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, а якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Нормами, закріпленими в ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що в результаті злочинних дій потерпілій було заподіяно тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких.

При цьому, суд звертає увагу, що з описової частини висновку вбачається, що потерпіла за медичною допомогою не зверталася. Будь-яких доказів на підтвердження факту лікування, наслідків, спричинених ушкодженнями суду надано не було.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, практика якого згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України є джерелом права, деякі форми моральної шкоди, включаючи емоційні пригніченість та страждання, за самою їх природою не завжди можуть бути підтверджені якимось конкретним доказами (п.52 рішення в справі «Ракевич проти Росії» від 28.10.2003р., п.96 рішення в справі Abdulaziz , Cabales and Balkandali v. the United Kingdom від 28.05.1985р.).

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Відтак, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, суд вважає доведеним факт наявності моральної шкоди, що завдана потерпілій заподіянням їй тілесних ушкоджень, які відносяться до категорії легких.

Визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди, суд враховує обсяг страждань потерпілої, певний час вимушених змін у життєвих стосунках потерпілої, відсутність у неї доказів на підтвердження розміру моральної шкоди на суму саме 30000 гривень, виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди повинен бути зменшений до 2500 грн..

Запобіжні заходи ОСОБА_4 не обиралися та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання.

Процесуальні витрати відсутні.

Речових доказів у даному провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, ч.15 ст. 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 850 гривень.

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2500 гривень на відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1