Справа № 504/1721/25
Номер провадження 1-кс/504/200/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2025 рокус-ще Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання тимчасово виконуючої обов`язки заступника начальника слідчого відділення відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 11.04.2025 року, -

встановив:

Тимчасово виконуюча обов`язки заступника начальника слідчого відділення відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Клопотання мотивоване тим, 11.04.2025 близько 18:45 год, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебував поблизу залізничної станції «Одеса Східна», що розташована в с. Ілічанка Одеського району Одеської області, де в траві біля дерева помітив згорток фольги, підняв його, відкрив та побачив, що там знаходиться полімерний зіп-пакет, в середині якого знаходиться кристалічна речовина білого кольору, яка зовні схожа на психотропну речовину - PVP. В цей момент у ОСОБА_5 , який протягом року після засудження за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для власного вживання, без мети збуту.

З метою реалізації свого протиправного умислу, направленого на незаконне придбання та зберігання для власного вживання психотропної речовини без мети збуту, ОСОБА_5 умисно підняв виявлений ним згорток з фольги, в середині якого знаходиться кристалічна речовина білого кольору, яка містить особливу психотропну речовину, обіг якої заборонено та поклав до правої кишені куртки в яку був одягнутий, з метою подальшого зберігання та власного вживання без мети збуту.

Того ж дня, у період часу з 19:20 год. по 19:50 год., під час проведення огляду місця події, на відкритій ділянці місцевості поблизу залізничної станції «Одеса Східна», що розташована в с. Ілічанка Одеського району Одеської області за координатами 46.5939649,30.7870418, у ОСОБА_5 виявлено та вилучено кристалічну речовину білого кольору, що знаходилась в у полімерному зіп-пакеті, та яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Кількісний вміст PVP в кристалічній речовині становить 0,161 г

Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковано як кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 стаття 309 КК України - незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, що відповідно до ст. 12 КК України являється не тяжким злочином.

Обгрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 підтверджується здобутими в ході досудового слідства доказами, на даний час підозрюваний ОСОБА_5 , офіційно ніде не працює, не одружений раніше судимий, може ухилятися від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В зв`язку з цим слідчий просить застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю.

В судовому слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали заявлене клопотання, просили застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту .

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання та призначення запобіжного заходу.

Заслухавши доводи слідчого, прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення підозрюваної, захисника, дослідивши матеріали провадження, додані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч.І та ч.4 ст.214 КПК України внесено до ЄРДР за №0000029 від 11.04.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

29.04.2025 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали клопотання і додані до нього документи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із п. 57 рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від 27.11.1997 по справі «К.Ф. проти Німеччини», обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у ст. 5 Конвенції, та передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309КК України.

У клопотанні зазначено про існування ризику переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309КК України, що, за класифікацією ст. 12 КК України, він не одружений, дітей не має, соціальні фактори стримуючого характеру відсутні. До того ж, підозрюваний раніше судимий. Викладене у своїй сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом тим, суд зауважує, що, відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

На користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).

Таким чином, зважаючи на викладене та беручи до уваги надані сторонами кримінального провадження матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування не був підтверджений жодними належними доводами, оскільки ОСОБА_5 добровільно передав поліції прозорий полімерний зіп -пакет, що свідчить про його налаштованість на співпрацю із правоохоронними органами, ОСОБА_5 раніше судимий, при цьому слідчим не наведено підстав вважати, що підозрюваний вчиняв справи ухилитись від явки до слідчого чи суду під час попереднього судового процесу будь яких відомостей про наявність спроб ухилення від правосуддя матеріали клопотання відомостей не містять.

Згідно положень ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки з представлених слідчому судді матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309КК України, однак прокурором не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому вважаю необхідним відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

У ХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання тимчасово виконуючої обов`язки заступника начальника слідчого відділення відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 11.04.2025 року- відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7