Справа № 183/8892/25
№ 1-кп/183/2246/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000168 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровськ, громадянин України, який має середню освіту, неодружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, в посаді старшого стрільця-оператора 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 14 стрілецької роти 5 батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше судимий:

02.11.2022 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. 28.11.2024 року звільнений по відбуттю покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченогоч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повністю згодний із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним проступку, в присутності захисника ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у порядку спрощеного провадження, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

В тексті обвинувального акту викладене клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти такого розгляду, про що надав відповідну заяву, в якій зазначив, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження.

За результатами спрощеного провадження судом встановлено, що солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, обізнаним з порядком зберігання, використання та носіння холодної зброї відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України (далі - Статут), бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

ОСОБА_3 , 14 серпня 2025 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, знаходився в приміщені магазину «М`ясокомбінат м`ясний», який розташований за адресою: вул. Монастирська, 4 в м. Самар, Дніпропетровська область, де також знаходився ОСОБА_5 . У вказаний час у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_3 , 14 серпня 2025 року, приблизно о 10 годині 01 хвилин, знаходячись в магазині «М`ясокомбінат м`ясний», який розташований за адресою: вул. Монастирська, 4 в м. Самар Дніпропетровської області, підійшов у притул до ОСОБА_5 та діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс один удар кулаком правої руки в область грудної клітини ОСОБА_5 . Від вказаного удару ОСОБА_5 вийшов з магазину та сів у припаркований автомобіль до свого товариша. ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність, підійшов до автомобіля, в якому на передньому сидінні знаходився ОСОБА_5 та наніс йому удар лівою рукою в праву частину обличчя ОСОБА_5 .

Внаслідок умисних противоправних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження у виді синця у правій виличній області, які відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Щире каяття ОСОБА_3 та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушеннявизнається судом обставинами, що пом`якшують його покарання.

До обставин, що обтяжують покарання згідно з ст. 67 КК України суд відносить рецидив кримінальних правопорушень.

Також судом враховується, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем, за місцем проходження служби характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його конкретним обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді штрафу буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись статтями 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1