ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1901/25

Номер рядка у звіті 254

22 травня 2025 року м. Золотоноша Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000188 від 11.04.2025 року, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гельмязів, Золотоніського району, Черкаської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, розлученого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.309 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 11.04.2025 близько 14 години 00 хвилин перебуваючи за адресою: вул.Центральна, 10, м.Золотоноша, Черкаської області, умисно, незаконно, всупереч встановленому законом порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», без мети збуту, з метою особистого вживання, незаконно придбав знайшовши фольговий згорток з речовиною рослинного походження зелено-коричневого кольору, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-25/5825- НЗПРАП від 21.04.2025 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс масою 7,50г та фольговий згорток з порошкоподібною речовиною, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/5830 - НЗПРАП від 17.04.2025 містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін масою в перерахунку на амфетамін-основу 0,230г, які в подальшому, без мети збуту, зберігав при собі, у лівій кишені кофти, до моменту виявлення та вилучення 11.04.2025 о 16 годині 58 хвилин, під час здійснення особистого обшуку працівниками Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, за адресою: вул.Шевченка,8, с.Гельмязів, Золотоніського району, Черкаської області.

Вказаними умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу та незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом дізнання кримінального проступку, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. Пояснив, що 11.04.2025 близько 14 години 00 хвилин перебуваючи за адресою: вул.Центральна, 10, м.Золотоноша, Черкаської області знайшов фольговий згорток з канабісом та фольговий згорток з амфетаміном, які в подальшому, без мети збуту, зберігав при собі, у лівій кишені кофти, до моменту виявлення та вилучення 11.04.2025 о 16 годині 58 хвилин працівниками поліції. У скоєному щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом дізнання кримінального проступку при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ рекомендації №6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу та психотропної речовини, без мети збуту.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченого, він не є інвалідом, розлучений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, не судимий в силу ст.89 КК України, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, при застосуванні обвинуваченому необхідного покарання судом, також, взято до уваги правову позицію, зазначену в постанові ВСУ від 14.04.2016 року, де зазначено, що Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2018 року по справі № 634/609/15-к)

На підставі викладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, а також враховуючи, що обвинувачений має можливість та бажання сплатити штраф, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткокуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь, а також випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не обирався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №СЕ-19/124-25/5825-НЗПРАП від 21.04.2025 року, вартість якої складає 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок, за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №СЕ-19/124-25/5830-НЗПРАП від 17.04.2025 року, вартість якої складає 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 .

Керуючись ч. 3 ст.349, ст.ст.368-370,373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.309 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткокуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: фольговий згорток з речовиною рослинного походження зелено-коричневого кольору- канабісом масою 7,50г, фольговий згорток з порошкоподібною речовиною - амфетаміном масою в перерахунку на амфетамін-основу 0,230 г, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №СЕ-19/124-25/5825-НЗПРАП від 21.04.2025 року у сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №СЕ-19/124-25/5830-НЗПРАП від 17.04.2025 року у сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1