Справа № 466/2657/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1034/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 березня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 березня 2025 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області та зобов`язання до вчинення дій повернуто особі, яка її подала.

На ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати, прийняти нову ухвалу про відкриття провадження.

Зазначає, що копію ухвали отримав 11.04.2025, тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

ОСОБА_6 у судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття ОСОБА_6 в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Стосовно заявленого апелянтом клопотанням про поновлення строку, то, як слідує з матеріалів судового провадження, оскаржене рішення було прийняте 21 березня 2025 року, без виклику ОСОБА_6 у судове засідання. З огляду на вимоги ч. 3 ст. 395 КПК України, строк апеляційного оскарження для особи, яка звернулася зі скаргою, ОСОБА_6 обчислюється з дня отримання ним копії судового рішення, тобто з 11 квітня 2025 року. З апеляційною скаргою останній звернувся 11 квітня 2025 року, а тому строк на апеляційне оскарження ним не пропущений.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскарженої ухвали дотримався в повному обсязі.

Слідчим суддею при вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що скаржник звертаючись до суду з вказаною скаргою, як на підставу звернення покликається на те, що він 13.09.2024 звертався до ВП №1 Львівського РУП №1 з клопотанням (01) в порядку ст. 220 КПК України.

Разом із тим, до матеріалів скарги не додано будь-яких даних та доказів, що могли б підтвердити факт процесуального статусу заявника ОСОБА_6 .

Крім того, матеріали скарги не містять самого клопотання (01) від 13.09.2024 року, з яким ОСОБА_6 звертався до органу досудового розслідування, а також не вказано в межах якого кримінального провадження заявник звертається з поданою скаргою.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу слід повернути особі, що її подала.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Частиною 1 ст. 220 КПК України передбачено, що із клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій у кримінальному провадженні мають право звертатись сторона захисту, потерпілий і його представник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та у випадках, установлених цим Кодексом, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представник.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_6 не надав жодних даних, які вказують на те, що він є особою, яка має право на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування, яка полягає у невчиненні процесуальних дій (зокрема в несвоєчасному розгляді клопотання), відповідно до вимог ст. 303 КПК України.

Окрім того, скарга заявника не містить конкретних відомостей про кримінальне провадження, в межах якого він звернувся з клопотанням про вчинення слідчих дій.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, що ОСОБА_6 не підтвердив свої повноважень на подання скарги, оскільки доказів, які б давали можливість слідчому судді встановити, що ОСОБА_6 є стороною кримінального провадження, визначеною ч. 1 ст. 220 КПК України, тобто особою, яка має право звертатися до слідчого, прокурора з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України, ОСОБА_6 не наведено та до матеріалів скарги не долучено.

Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 березня 2025 року про повернення скарги ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3