08.08.2025
Справа № 642/3965/21
Провадження № 1-кс/642/1137/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП України в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ігрень, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, який зареєсстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 (в редакції до 11.08.2023) КК України, -

встановив:

Старший слідчий слідчого відділення ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області, капітан поліції ОСОБА_6 за погодженням прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 (в редакції до 11.08.2023) КК України.

Як вбачається з клопотання, у провадженні слідчого відділення ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 30.01.2021, за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.3 ст.358, ч.3 ст.27 ч.3 ст.358, ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27 ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 (чинна до 11.08.2023), ч.3 ст.15 ч.4 ст.190 (чинна до 11.08.2023), ч.3 ст.15 ч.3 ст.27 ч.4 ст.190 (чинна до 11.08.2023), ч.5 ст.27 ч.4 ст.190 (чинна до 11.08.2023), ч.2 ст.209, ч.3 ст.27 ч.2 ст.209 КК України, в якому 08 травня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні офіційного документа, який видається нотаріусом, і який надає права, з метою його використання підроблювачем, вчинені за попередньою змовою групою осіб; ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документу, а також ч. 4 ст. 190 (в редакції до 11.08.2023) КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах.

Обставини вчинення кримінальних правопорушень, в яких підзрюється ОСОБА_5 викладені слідчим письмово в клопотанні.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 (в редакції до 11.08.2023) КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 слідчий підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , з якого вбачається, що вона є законним власником успадкованого нею будинку; відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо реєстрації права власності на будинок за адресою: АДРЕСА_3 ; листом завідувача Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області від 18.05.2023 за №731/01-21, згідно якого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_8 16.04.2002 договір дарування з реєстровим номером 202, за змістом якого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у м. Підгородне подарували вищевказаний будинок ОСОБА_5 , не посвідчувався (підтверджується підробленість договору дарування); протоколом обшуку від 23.05.2024, в ході якого виявлені та вилучені документи зі зразками підпису та почерку ОСОБА_5 ; протоколом відібрання експериментальних зразків підпису та почерку ОСОБА_5 від 23.05.2024; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 05.06.2023, згідно якого вилучено документи реєстраційної та нотаріальної справ щодо державної реєстрації права власності та подальшого посвідчення договору купівлі-продажу від 06.02.2023 на вищезазначений будинок, в тому числі оригінал підробленого договору дарування від 16.04.2002, на підставі якого здійснювались вказані реєстрація та нотаріальне посвідчення; висновком експерта №4745 від 01.07.2024 за результатами судової почеркознавчої експертизи, згідно якого підписи від імені ОСОБА_5 в договорі купівлі-продажу від 06.02.2023 та в підробленому договорі дарування від 16.04.2002 виконані ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 30.10.2024, яка підтвердила факт державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 та подальшого посвідчення договору купівлі-продажу від 06.02.2023 цього будинку з ОСОБА_5 (продавця) на ОСОБА_12 (покупця), та яка пояснила, що напередодні оформлення цього договору документи для переоформлення приносив та домовлявся про дату правочину саме ОСОБА_13 ; висновком експерта №19166 від 18.07.2023 за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи, якою встановлено, що ринкова вартість будинку за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 06.02.2023 складає 1 595 500,00 грн.

14.05.2025 ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме: до 12.07.2025 включно, та визначено суму застави у розмірі трьохста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста грн.) гривень.

Постановою керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_14 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000090 від 30.01.2021 було продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 08.08.2025.

08.07.2025 ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_15 підозрюваному ОСОБА_5 строк застосування запобіжного західу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України було продовжено на 32 дня, а саме: до 08.08.2025 включно, із залишенням раніше визначеної застави у розмірі трьохста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста грн.) гривень.

У подальшому ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_15 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000090 від 30.01.2021 було продовжено до 6 (шести) місяців, тобто до 08.11.2025.

Слідчий в обґрунтування клопотання та необхідності продовження застосованого відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, зазначив що існують достатні підстави вважати, що у підозрюваного можуть виникнути передбачені п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України спроби:

- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна та, з огляду на тяжкість відповідного покарання, може покинути як місце постійного проживання, яке знаходиться в іншій області, ніж орган досудового розслідування, так і межі країни;

- незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою змусити їх змінити свої покази та таким чином уникнути кримінальної відповідальності;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, деякі з яких на теперішній час досудовим розслідуванням не встановлені, наведене вказує на те, що підозрюваний може як особисто, так і через невстановлених на теперішній час слідством осіб, перешкоджати слідству шляхом можливого узгодження з такими особами, а також з іншими співучасниками майбутніх неправдивих показань, створення штучних доказів власної невинуватості.

Слідчий вказує, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також негативно вплинуть на об`єктивне розслідування кримінального провадження, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання слідчого заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід домашній арешт, посилаючись на те, що він потребує лікування, та не має наміру ухилятися від слідства та суду.

Його захисник адвокат ОСОБА_4 підтримав позицію підзахисного. Зазначив, що ризики, на які посилається слідчий та прокурор недоведені, підзахисний дійсно потребує лікування, має постійне місце проживання, та вважає, що домашній арешт забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 (в редакції до 11.08.2023) КК України..

З матеріалів справи, наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88).

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom).

Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», п.32; «Merabishvili v. Georgia», п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на вказані положення закону, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , що є виключною прерогативою суду за результатами розгляду справи по суті, приходить до висновку про наявність в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження достатніх фактичних даних ( фактів та інформації), які свідчать про можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Враховуючи також відомості і конкретні обставини вчинення злочину, який інкримінується ОСОБА_5 , виходячи зі змісту формулювання підозри, зокрема обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, існує можливість незаконного впливу підозрюваного на свідків або інших осіб у даному кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що на даний час досудове розслідування триває, більшість з осіб на теперішній час досудовим розслідуванням не встановлені, а тому, не виключена можливість підозрюваного впливати на осіб, які на даний час не допитані, беручи до уваги порядок допиту свідків безпосередньо судом під час судового розгляду.

Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

Щодо стану здоров`я підозрюваного, про що вказує підозрюваний та його захисник, слідчий суддя зауважує, що стороною захисту не надано обгрунтованих доказів, які б підтверджували неможливість перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я та неможливість отримання ним необхідного та достатнього лікування.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшились.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обгрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 08.11.2025.

На думку суду, є встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, а обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на більш м`який, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою, продовживши строк застосованого запобіжного заходу відносно нього у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 02.10.2025 року.

Відповідно до частини 4 статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбаченихстаттею 177цього Кодексу.

Відповідно до частини 3статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчим суддею при обранні запобіжного заходу надавалася оцінка щодо розміру застави. З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, слідчим суддею визначено, що саме застава у сумі 908400 гривень буде достатньою та необхідною для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя на даний час не встановив підстав для його зменшення.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківського слідчого ізолятора» строком на 60 днів, тобто до 02.10.2025 року, із залишенням раніше визначеної застави у розмірі трьохста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, протягом дії запобіжного заходу.

При внесенні визначеної суми застави підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки строком до 02.10.2025 року:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 02 жовтня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1