30.06.2025 Справа № 363/3534/25
ВИРОК
30 червня 2025 року м. Вишгород
Так, 05.05.2025 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи в належному йому будинку, розташованому в АДРЕСА_1 , вирішив зайнятися незаконним рибним добувним промислом, шляхом вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування за допомогою забороненого знаряддя лову, а саме сітки з ліски. В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, за допомогою заздалегідь заготовленого знаряддя лову, а саме сітки з ліски, розмірами: довжиною - 70 м, висотою - 1,2 м, крок вічко - 55 мм, взявши з собою металеву садову тачку та гумовий човен з двома веслами, приблизно о 19 год. 30 хв., прибув до берега Київського водосховища, що в межах с. Глібівки, Вишгородського району, Київської області. Далі, близько 20 год. 20 хв. цього ж дня, ОСОБА_3 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову, усвідомлюючи протиправність своїх дій, виключно для власного збагачення, діючи умисно, не маючи права на спеціальне використання водних живих біоресурсів, передбаченого Порядком здійснення спеціального використання водних біоресурсів, затвердженого Постановою КМУ від 22.12.2023 року за №1347, в порушення п.1 п.1 розділу 4 Правил любительського рибальства, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 року за №700, відповідно до якого заборонено добування (вилов) сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями, прийшов до берегу Київського водосховища, де за допомогою власного гумового човна з двома веслами, вийшов на воду на відстань близько 150 метрів від берегу та в порушення вимог ст. 27 ЗУ «Про тваринний світ», встановив заборонене знаряддя лову у воду, а саме належну йому сітку з ліски, розмірами: довжиною - 70 м, висотою - 1,2 м, крок вічко - 55 мм.
Після вчинення всіх дій, які вважав за необхідне, спрямованих на незаконний вилов риби, ОСОБА_3 , повернувся до місця проживання.
Далі, 05.05.2025 року, близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_3 повернувся до берега водосховища, що в межах с. Глібівка, Вишгородського району, Київської області, де продовжуючи свої протиправні дії, за допомогою власного гумового човна з двома веслами, вийшов на воду зазначеного водосховища, де зняв, раніше встановлене ним за вказаних обставин заборонене знаряддя лову, а саме сітку з ліски із свіжовиловленою рибою, помістив її на човен та направився до берегу. В цей час, останній був виявлений інспекторами сектору водної поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, що проводили профілактичні заходи на території відпрацювання прибережних зон та водного простору Київського водосховища.
Таким чином, ОСОБА_3 за допомогою забороненого знаряддя лову, сітки з ліски, довжиною - 70 м., висотою - 1,2 м, крок вічко - 55 мм, здійснив незаконний вилов водних живих біоресурсів, а саме риби в кількості: карась сріблястий 68 екземплярів (1581 грн. за 1 екз.),
щука звичайна 1 екземпляр (3468 грн. за 1 екз.), лящ- 10- екземплярів (1649 грн. за 1 екз.), чим заподіяв істотну шкоду державі на загальну суму 127 466 грн..
Відповідно до вимог ст. 68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну та кримінальну відповідальність.
Відповідно до Наказу управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у м. Києві та Київській області за №94 від 26.03.2025 року, з 01.04.2025 року по 10.06.2025 рік встановлена заборона лову риби на період нересту.
Відповідно до висновку проведеної судової інженерно-екологічної експертизи, шкода рибному господарству України, яка завдана незаконним вилученням водних біоресурсів з природного середовища Київського водосховища є істотною. Виходячи з викладеного, ОСОБА_3 своїми умисними діями, що знайшли вираження у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, заподіяв істотну шкоду інтересам держави в особі Димерської територіальної громади на загальну суму 127 466 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КПК України - суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України - вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
До обвинувального акту також додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену у присутності захисника ОСОБА_4 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу, висловив повну та безумовну згоду із встановленими досудовим розслідуванням фактами та обставинами, а також засвідчив правильність їх розуміння, а також заяву представника потерпілого ОСОБА_5 про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні. Крім того, обвинувачений у своїй заяві зазначає, що його повідомлено про обмеження права на апеляційне оскарження у випадку розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Обвинувачений висловив свою безумовну згоду на розгляд обвинувального акту та цивільного позову у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку за ч. 1 ст. 249 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.
За встановлених обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена повністю, його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 249 КК України, як незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України - особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 190 КК України, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, відповідно до ст. 66 КК України - обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття; відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Судом встановлено дані про особу обвинуваченого, а саме ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець с. Савенка, Вишгородського району, Київської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що офіційно не працює, раніше не судимого, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуваючого, за місцем проживання характеризується посередньо.
За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 249 КК України у виді пробаційного нагляду на строк два роки, з покладанням на засудженого до апробаційного нагляду обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України.
Так, відповідно до ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.
Частина 2 вказаної статті наголошує, що суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
3. Суд може покласти на засудженого до пробаційного нагляду обов`язки:
1) використовувати електронний засіб контролю і нагляду та проживати за вказаною у рішенні суду адресою;
2) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля;
3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);
4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;
5) пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.
Обов`язок використовувати електронний засіб контролю і нагляду встановлюється судом на строк від одного місяця до одного року.
Пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років і не призначається особам, які під час відбування цього виду покарання вчинили кримінальне правопорушення, передбачено ч. ч. 4 та 5 цієї статті.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Разом з обвинувальним актом до суду спрямований цивільний позов прокурора Вишгородської окружної прокуратури, заявлений в інтересах держави, в особі Димерської селищної ради до ОСОБА_3 , в якому прокурор просив стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Димерської селищної ради - 127 466 грн. шкоди, заподіяної рибному господарству.
Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов визнав, про що надав відповідну заяву.
Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 127 КПК України - обвинувачений має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Стаття 128 КПК України наголошує, що особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановлю ними цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.
Згідно вимог до ч. 1 ст. 1166 ЦПК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до положень ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Згідно вимог ст. 5 Закону України «Про тваринний світ» - об`єкти тваринного світу знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них.
За змістом ст. 10, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» - громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу, внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
Відповідно до ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - водні біоресурси, що знаходяться, зокрема, у внутрішніх водних об`єктах, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.
Враховуючи доведеність вини обвинуваченого, визнання ним цивільного позову, суд дійшов висновку, що заявлений прокурором Вишгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Димерської селищної цивільний позов до обвинуваченого про стягнення з нього на користь держави в особі Димерської селищної ради шкоди в розмірі 127 466 грн. - підлягає задоволенню.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Крім того, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання в тому числі і про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт.
Так, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 08.05.2025 року було накладено арешт на:
незаконно вилучені біоресурси рибу наступних видів: карась 68 штук, щука 1 штука, лящ 10 штук; заборонене знаряддя лову сітка з ліски довжиною 70 м, висотою 1,2 м., крок вічно 55 мм; гумовий човен зеленого кольору, два металевих весла та металеву тачку. Зі змісту вказаної ухвали слідує, що арешт накладений з метою забезпечення збереження речових доказів, а також спеціальної конфіскації. Суд вважає за необхідне скасувати накладений під час досудового розслідування вказаного провадження арешт на зазначене майно, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Що стосується питання речових доказів, суд виходить з вимог ст. ст. 96-1, 96-2 КК України та вважає, що вони підлягають спеціальній конфіскації на користь держави.
Відповідно до ст. 124 КПК України, ст. 368 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні експертизи з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст. ст. 124, 368, 371, 381, 382, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 на час пробаційного нагляду такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 08.05.2025 року на незаконно вилучені біоресурси рибу наступних видів: карась 68 штук, щука 1 штука, лящ 10 штук; заборонене знаряддя лову сітка з ліски довжиною 70 м, висотою 1,2 м., крок вічно 55 мм; гумовий човен зеленого кольору, два металевих весла та металеву тачку - скасувати.
На підставі ст. ст. 96-1 та 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію, якою речові докази по цьому кримінальному провадженні, а саме: 1 сітку з ліски розмірами: довжиною 70 м., висотою 1,2 м, крок вічко 55 мм; гумовий човен; два металевих весла; металева садова тачка, що знаходяться на зберіганні в Державній екологічній інспекції Столичного округу; свіжовиловлена риба, а саме карась 68 штук, щука 1 штука, лящ 10 штук, що знаходяться на зберіганні на рибоприймальному пункті у ФОП ОСОБА_6 конфіскувати в дохід держави.
Цивільний позов прокурора Вишгородської окружної прокуратури, заявлений в інтересах держави, в особі Димерської селищної ради задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Димерської селищної ради, в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної рибному господарству 127 466 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області, з урахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Головуюча суддя ОСОБА_1