УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000546 від 03.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому просить суд накласти арешт на майно, що було вилучене 17.06.2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що службові особи вищих навчальних закладів розташованих на території Рівненської області, зловживаючи службовим становищем, внесли недостовірні відомості в офіційні документи щодо вступу військовозобов`язаних осіб на навчання до ВНЗ, з метою отримання ними відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що до Національного університету водного господарства та природокористування за період 2022-2024 були зараховані, прийняті на роботу, до навчального закладу військовозобов?язані особи, які надалі отримали відстрочку від проходження військової служби.

За результатами здійснених заходів встановлено, що посадовими особами НУВГП організовано злочинні схеми з метою ухилення від мобілізації та особистого збагачення, шляхом працевлаштування осіб чоловічої статті мобілізаційного віку, які після прийняття на роботу отримують та реалізовують право на відстрочку, відповідно до ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

В подальшому працевлаштованими особами чоловічої статті, з числа працівників НУВГП здійснюється виготовлення зарплатних банківських карт у АТ КБ «ПиватБанк», з яких щомісячно знімаються готівкові кошти в рахунок оплати за отриману відстрочку від навчального закладу, а фактично працевлаштовані працівники на роботу не з?являються.

За результатами проведених гласних заходів встановлено, що банківські карти, куди надходить заробітна плата від НУВГП віддають працівникам, яких залучено до злочинної схеми та визначено керівництвом навчального закладу, з метою зняття готівки та отриманням неправомірної вигоди, або зняття особисто фіктивно працевлаштованим працівником заробітної плати та подальшою передачею готівки посадовим особам НУВГП які залученні до злочинні схеми.

До кола осіб, які здійснюють зняття готівки з банківських карт фіктивних працівників належать директор навчально-наукового інституту охорони здоров?я НУВГП ОСОБА_6 , який особисто знімає заробітну плату фіктивно працевлаштованого працівника старшого викладача кафедри теорії та методики фізичного виховання навчально-наукового інституту охорони здоров`я НУВГП ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

17.06.2025 під час обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 (справа №569/13775/24; 1-кс/569/4586/25) від 11.06.2025, за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено:

1) банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ;

2) мобільний телефон марки та моделі «Iphone 15 ProMax» ІМЕІ: НОМЕР_2 , із сім-картою оператора мобільного звязку із номером НОМЕР_3 .

Покликаючись на викладене, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на майно, вилучене 17.06.2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , що адресою АДРЕСА_2 , перелік якого наведено у клопотанні, так як воно являється матеріальним об`єктом, що зберегло на собі сліди вчиненого злочину та відповідає вимогам речових доказів, передбачених статтею 98 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

З урахуванням неявки та заяви слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000546 від 03.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

17.06.2025 року було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено вищевказане майно, яке в подальшому постановою слідчого визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України вищезазначені вилучені речі, які не входять до переліку майна, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому тільки у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладені обставини те, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя, приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на майно, яке було вилучене 17.06.2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів, проведення судових експертиз так, як не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що було об`єктом кримінально протиправних дій, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт, що полягає у забороні права володіння, користування, розпорядження та відчуження на вилучене 17.06.2025 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 а саме::

1) банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ;

2) мобільний телефон марки та моделі «Iphone 15 ProMax» ІМЕІ: НОМЕР_2 , із сім-картою оператора мобільного звязку із номером НОМЕР_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя