ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2025 Справа №607/25821/24 Провадження №1-кп/607/686/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження №0002261 від 24.09.2024 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Тернопіль, громадянин України, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, не судимий згідно із ст. 89 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IХ, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та на даний момент скасований не був.

22.09.2024 приблизно о 17:45 ОСОБА_3 перебував поблизу магазину «Продукти», що за адресою: м. Тернопіль, вул. Гайова, 8А, де проводив час за одним із столиків, розміщених біля вказаного магазину. Поряд із ним, за іншим столиком перебував ОСОБА_6 .

Надалі, ОСОБА_7 приблизно о 17:50, зібравшись, почав покидати столик, за яким знаходився. Однак, помітивши це, ОСОБА_6 запитав у ОСОБА_3 чи то не він забув сумку через плече чорного кольору на одному із столиків.

В цей момент у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи 22.09.2024 поблизу магазину «Продукти», що за адресою: м. Тернопіль, вул. Гайова, 8А, зрозумівши, що ОСОБА_6 не усвідомлює кому насправді належить сумка через плече чорного кольору, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу приблизно о 17:50 викрав із поверхні одного із столиків, які розташовані поблизу вказаного магазину, зазначену сумку, яка належить ОСОБА_9 .

В подальшому відійшов від місця вчинення злочину, та не маючи наміру повернути вищевказану сумку через плече чорного кольору, перевірив вміст викраденої ним сумки, де виявив грошові кошти у розмірі 4800 гривень та 100 доларів США. Крім того, у вказаній сумці знаходились документи на особу ОСОБА_9 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння викраденим майном, ОСОБА_3 витягнув із викраденої сумки грошові кошти у розмірі 4800 гривень та 100 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 22.09.2024 становило 4144 грн 45 коп) та не маючи наміру на заволодіння іншим вмістом сумки, викинув саму сумку та весь її вміст поблизу згаданого гуртожитку, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 8944,45 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, при обставинах викладених вище, визнав повністю. Погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

По суті провадження обвинувачений надав показання про те, що він п`яним прийшов в магазин, де взяв не свою сумку, у якій було багато грошей, документи, військовий квиток. Гроші взяв собі, а документи викинув у смітник. Вказані події мали місце в м. Тернополі по вул. Гайова, магазин продуктовий, точної дати не пам`ятає, приблизно під вечір у 2024 році. Підтвердив дату та час, зазначені в обвинувальному акті. Пояснив, що після того, як прийшов магазин, випив ще алкоголю у бесідці, яка знаходиться збоку біля магазину. Сумка, яку він згодом викрав, висіла на стільці. Після чого він відійшов від магазину на 20 м, витягнув гроші із сумки, яку разом з документами викинув. Вину визнає, щиро кається. Шкоду потерпілому не відшкодував, оскільки доглядає за бабусею та не має коштів.

У судових дебатах прокурор просив визнати обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю три роки. Речові докази та судові витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

У судових дебатах обвинувачений погодився із покаранням, запропонованим прокурором, а в останньому слові він повідомив, що шкодує, що таке зробив.

Потерпілий ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, подавши 30.01.2025 через канцелярію суду заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження без його участі. Шкода на даний час йому не відшкодована. Міра покарання залежить від відшкодування шкоди.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином; фактичні обставини кримінального правопорушення, зокрема розмір завданої шкоди; конкретні обставини кримінального провадження, зокрема те, що обвинувачений визнав вину та відмовився від дослідження доказів, зібраних на досудовому слідстві; позицію прокурора щодо покарання; відсутність обставин, які б обтяжували покарання, та вважає, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією статті обвинувачення.

Також беручи до уваги відомості про особу обвинуваченого вважається таким, що не судимий згідно ст. 89 КК України; за медичною допомогою до лікаря-психіатра поліклініки КПН «ТОКПЛ» ТОР не звертався, на динамічному диспансерному спостереженні в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР не перебуває, під наглядом в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра КНП «Збаразька ЦЛ» ЗМР не перебуває; обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття; думку потерпілого щодо покарання з огляду на невідшкодування шкоди, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, а тому приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку відповідно до ст. 75 КК України із максимальною тривалістю.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 цієї статті.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 3 (три) роки.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти наОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на уповноважений орган пробації за місцем його проживання.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддяОСОБА_1