Справа № 180/1871/25
У Х В А Л А

16 вересня 2025 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Марганець, в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000228 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 286-1, ч.2 ст. 286-1, ч.2 ст.288-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2025 року в провадження Марганецького міського суду Дніпропетровської області надійшли матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 286-1, ч.2 ст. 286-1, ч.2 ст.288-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, підстави для повернення обвинувального акту прокурору чи закриття кримінального провадження, відсутні.

Захисник у судовому засіданні просила повернути акт прокурору.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Потерпілий надав суду заяву про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п.3 ч.3ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно положень ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього додатки, суд вважає, що прокурором при складанні обвинувального акту, були допущені порушення вимог ст.291 КПК України, виходячи з наступного.

Так, згідно обвинувального акту обвинувачення висунуте ОСОБА_5 , по ч.1 ст. 286-1, ч.2 ст. 286-1, ч.2 ст.288-1 КК України, а саме «Порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження», «Порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження», «ч.2 ст.288-1 КК України не існуюча стаття закону України про кримінальну відповідальність».

В порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт містить правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а саме, ч.1 ст.286-1 КК України, однак не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та не містить формулювання обвинувачення.

Крім того, обвинувальний акт містить правову кваліфікацію кримінального правопорушення ч.2 ст.288-1 КК України, однак вказаної статті не існує в законі України про кримінальну відповідальність. Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення також не містить.

Права обвинуваченого на захист гарантується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відсутність формулювання обвинувачення суттєво впливає на право обвинуваченого мати повну, вичерпну інформацію про характер, обсяг і причини обвинувачення для відповідної можливості реалізації свого права на захист та підготуватися до нього.

Вказані порушення в подальшому є перешкодою для ухвалення будь-якого судового рішення, та може послугувати підставою для скасування вироку суду.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Всупереч вказаній нормі кримінального процесуального Закону, обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 містить ряд недоліків, зокрема зазначена неіснуюча стаття закону України про кримінальну відповідальність, відсутність викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та відсутність формулювання обвинувачення по ч.1 ст. 286-1КК України, яка інкримінується обвинуваченому.

Суд зауважує, що відповідно до ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення. Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п.(а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ч.1 ст.91 КПК України, які підлягають доказуванню, нелогічного та неконкретного обвинувачення без врахування об`єктивно встановлених обставин, порушує право обвинуваченого на захист, та є перешкодою для повного та всебічного судового розгляду кримінального провадження, про що також констатується і в рішеннях Європейського суду з прав людини «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року, рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» №9783/82 (п. 79).

З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України, та допущено ряд помилок, а за правилами ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту, а тому доводи прокурора про відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, не відповідають міжнародним правовим актам, а також національному кримінальному процесуальному Закону України.

За наслідками підготовчого судового засідання, суд приходить до висновку про те, що на підставі вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.314 ч.3 п.3, 369, 370-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000228 від 17.07.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 286-1, ч.2 ст. 286-1, ч.2 ст.288-1 КК України - повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1