Справа №295/9811/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ст. дізнавача СД Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , про арешт майна,

встановив:

у провадженні ст. дізнавача перебувають матеріали кримінального провадження №0000211 від 21.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, з посиланням на те, що 04.02.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під приводом купівлі-продажу автомобіля марки Вольво V50 в кузові чорного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 заволоділа грошовими коштами гр.. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході обшуку 18.07.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 відшукано та вилучено договір купівлі-продажу № 8914/25/4/00878 від 05.02.2025 та надання копій купівлі продажу від 12.06.2025, які належать ОСОБА_4 , заява повідомлення про відміну довіреності, копія довіреності, які належать ОСОБА_4 , мобільний телефон Samsung Galaxy А 23 ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ІМЕІ 2: НОМЕР_3 в корпусі сірого кольору в чохлі жовтого кольору з СІМ карткою Київстар НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , на які ст. дізнавач просить накласти арешт з метою збереження речових доказів.

У судове засідання слідчий та особи, у яких вилучили майно, не з`явилися, про розгляд клопотання повідомлялися, неявка не є перешкодою для розгляду клопотання. Дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні ст. дізнавача перебувають матеріали кримінального провадження №0000211 від 21.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, з посиланням на те, що 04.02.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під приводом купівлі-продажу автомобіля марки Вольво V50 в кузові чорного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 заволоділа грошовими коштами гр.. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.07.2025 року надано дозвіл на проведення обшуку у будинку, а також прилеглої території домоволодіння, гаражних приміщень, нежитлових приміщень, прибудов за адресою: АДРЕСА_1 , якими користується ОСОБА_4 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також предметів, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, а саме: транспортного засобу марки «Ford» моделі «Focus», з д.н.з. НОМЕР_5 ; транспортного засобу «Volvo V50» 2006 року випуску, з д.н.з. НОМЕР_1 ; мобільних телефонів, на яких знаходяться відомості щодо вчинення кримінального правопорушення; документів, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.

В ході обшуку 18.07.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 відшукано та вилучено договір купівлі-продажу № 8914/25/4/00878 від 05.02.2025 та надання копій купівлі продажу від 12.06.2025, які належать ОСОБА_4 , заява повідомлення про відміну довіреності, копія довіреності, які належать ОСОБА_4 , мобільний телефон Samsung Galaxy А 23 ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ІМЕІ 2: НОМЕР_3 в корпусі сірого кольору в чохлі жовтого кольору з СІМ карткою Київстар НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 .

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевстановлені обставини, з метою забезпечення збереження речового доказу, проведення відповідних експертиз, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, встановлених ч.1 ст. 170 КПК України, для задоволення вимог клопотання частково, оскільки ст. дізнавачем не доведено підстав для накладення арешту на мобільний телефон Samsung Galaxy А 23 ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ІМЕІ 2: НОМЕР_3 в корпусі сірого кольору в чохлі жовтого кольору з СІМ карткою Київстар НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , дозвіл на відшукання якого слідчим суддею не надавався, та не наведено слідчим доводів на підтвердження наявності підстав для арешту майна ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 167,170-173,309 КПК України,

ухвалив:

клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на договір купівлі-продажу № 8914/25/4/00878 від 05.02.2025 та надання копій купівлі продажу від 12.06.2025, які належать ОСОБА_4 , заява повідомлення про відміну довіреності, копія довіреності та тимчасово позбавити власника та користувачів можливості відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищевказаними речовими доказами.

В решті вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1