ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/215/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/893/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.380 КПК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 16 січня 2025 року стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 травня 2023 року затверджена угода від 22 травня 2023 року між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 у присутності захисника ОСОБА_8 про визнання винуватості.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та йому призначено узгоджене сторонами кримінального провадження покарання, із застосуванням положень ст.69 КК України, у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.58 КК України, замінено призначене ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення ОСОБА_7 в дохід держави в розмірі двадцяти відсотків.

Під час відбування покарання обвинувачений ОСОБА_7 не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

31 грудня 2024 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду першої інстанції із заявою про роз`яснення резолютивної частини вироку суду у справі №638/215/23 від 23 травня 2023 року, ухваленого Дзержинським районним судом м. Харкова. Просить уточнити, з яких саме доходів мають здійснюватися відрахування у розмірі 20% у дохід держави, а також порядок та механізм такого відрахування.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 16 січня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_7 про роз`яснення вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 травня 2023 року відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що мотивувальна та резолютивна частина вироку стосовно ОСОБА_7 викладені загальновживаними словами, містять чіткий і зрозумілий характер, вирок суду набрав законної сили, складений у відповідності до вимог ст.ст.372, 374 КПК України з посиланням на норми діючого кримінального процесуального закону, викладений чіткими зрозуміли реченнями і не містить у собі труднощів для розуміння його точного змісту, протилежного не встановлено.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 16 січня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні зави про роз`яснення рішення, зобов`язати Дзержинський районний суд м.Харкова повторно розглянути заяву про роз`яснення вироку у справі №638/215/23 та надати чіткі відповіді на поставлені у заяві питання.

Зазначає, що відмова у роз`ясненні вироку порушує його право на чітке та зрозуміле виконання судового рішення, та створює ризик для його належного виконання з боку військового командування, на яке покладено контроль за реалізацією вироку. Звертає увагу на те, що ст.535 КПК України передбачає можливість роз`яснення вироку для усунення неоднозначності без зміни його змісту, а у даному випадку необхідне уточнення лише технічних аспектів. На думку апелянта, оскільки в резолютивній частині вироку відсутня деталізація, які саме доходи входять до складу «Грошового забезпечення», виникають труднощі у його виконанні, оскільки Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає, що грошове забезпечення військовослужбовців складається з основної заробітної плати, додаткових грошових виплат (надбавок, премій, тощо).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги засудженого та просили їх задовольнити, а також думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 380 КПК України в разі, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, що його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову в його роз`ясненні може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.

Виходячи зі змісту вищевказаної норми закону, роз`яснення рішення це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова, не вносячи змін до рішення.

Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Отже, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання.

При цьому під час роз`яснення судового рішення не може ставитися питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних або про роз`яснення мотивів прийняття рішення.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 08 вересня 2019 року у справі №202/4467/14-к, зазначила, що роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні незрозумілості судового акта і викладенні рішення суду у більш зрозумілій формі. Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 травня 2023 року стосовно ОСОБА_7 ухвалений згідно із вимогами КПК України, а його зміст є чітким та зрозумілим, будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння не містить.

Так, зі змісту вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 травня 2023 року стосовно ОСОБА_7 , яким його засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, вбачається, що його складено та ухвалено з додержанням вимог, передбачених як матеріальним законом, так й з посиланням на норми процесуального закону, викладений чіткими, зрозумілими реченнями і не містить у собі труднощів для розуміння його точного змісту.

Мотивувальна частина вироку має чітку структуру, викладена загальновживаними словами, які не викликають суперечностей щодо їхнього тлумачення, містять чіткий і зрозумілий характер. У ньому зазначено встановлені судом обставини з посиланням на докази, мотиви, з яких суд виходив при прийнятті судового рішення, і положення закону, якими він керувався, а резолютивна частина рішення є такою, що не припускає іншого тлумачення та суперечностей під час його виконання.

Крім того, вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 травня 2023 року затверджено угоду між прокурором та обвинуваченим, визнано ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначено йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 58 КК України, замінено призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки, з відрахуванням із суми грошового забезпечення ОСОБА_7 в доход держави в розмірі двадцяти відсотків. Під час відбування цього покарання обвинувачений ОСОБА_7 не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

При цьому, колегією суддів встановлено, що сторона захисту підтвердила під час апеляційного розгляду, що вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 не був оскаржуваний в установленому законом порядку, а тому він набрав законної сили.

Зі змісту заяви ОСОБА_7 про роз`яснення рішення вбачається, що останній фактично не наводить жодної причини незрозумілості вироку суду першої інстанції, а лише просить уточнити поняття «грошове забезпечення», зазначивши з яких саме його доходів мають здійснюватися відрахування у розмірі 20 відсотків у дохід держави, а також порядок і механізм такого відрахування, що не є предметом роз`яснення згідно із ст. 380 КПК України.

Разом з цим, положення чинного КК України не містять визначення поняття «грошового забезпечення», а норми кримінального процесуального закону, що передбачені ст.374 КПК України, не містять вимог про те, що при ухваленні вироку суд повинен зазначити в ньому порядок та механізм відрахування в дохід держави певного відсотку із суми грошового забезпечення засудженого.

Належить також врахувати, що положеннями ч.2 ст.58 КК України передбачено, що з суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Поряд з цим, з вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 травня 2023 року вбачається, що засудженому ОСОБА_7 замінено призначене йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки, з відрахуванням із суми грошового забезпечення в доход держави в розмірі двадцяти відсотків, що повністю відповідає вимогам ст.58 КК України, а також вимогам щодо змісту вироку, що передбачені ст.374 КПК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що, роз`яснюючи судове рішення, суд не вправі змінювати його зміст, тобто не має права змінювати зміст відомостей, викладених у цьому судовому рішенні. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, внесення до нього нових даних або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Отже, колегія суддів дійшла висновки, що апеляційні доводи засудженого не стосуються питань щодо незрозумілості вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 травня 2023 року, у тому числі щодо призначеного ОСОБА_7 покарання, що могли бути підставою для роз`яснення судового рішення в порядку ст.380 КПК України, а лише пов`язані з його незгодою щодо дій відповідних посадових осіб при виконанні зазначеного вище вироку в частині призначеного засудженому покарання.

Натомість, зазначені питання, що наведені в апеляційній скарзі засудженого, підлягають вирішенню під час виконання оскаржуваного вироку в порядку, що передбачений ст.ст.537, 539 КПК України, або шляхом оскарження дій відповідних посадових осіб, які виконують вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарань, в установленому законом порядку, зокрема в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого про роз`яснення вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 в порядку ст. 380 КПК України, за наведеними в ній доводами, а тому подану апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Поряд з цим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваної ухвали, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 380, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 16 січня 2025 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: