Справа № 643/6967/25
Провадження № 1-кп/643/834/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2025

14 серпня 2025 року місто Харків

Салтівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

законних представників: ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002466, внесеному до ЄРДР від 15.07.2024, відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 114-1, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 194 КК України, неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ц вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст. 194 КК України, та клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0002466, внесеному до ЄРДР від 15.07.2024, відносно неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені суспільно небезпечних діянь, які підпадають під ознаки діянь, передбачених ч.1 ст. 114-1 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває вищевказані обвинувальний акт та клопотання.

В ході судового засідання прокурором заявлені клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 та продовження строків домашнього арешту відносно неповнолітнього ОСОБА_6 , у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Потерпілі у підготовче засідання не з`явились.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо продовження дії запобіжного заходу відносно підзахисного, оскільки відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК раїни, ОСОБА_5 не має наміру впливати на потеплілих, які є військовими та перебувають на фронті, та на свідків в тому числі. ОСОБА_5 в ході досудового розслідування визнав свою провину, має позитивні відгуки з місця навчання, є неповнолітнім тощо, а тому є підстави для зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт або встановити заставу.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його законний представник погодились з думкою захисника.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 , обвинувачений та його законний представник щодо заявленого прокурором клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не заперечували.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, ознайомившись з обвинувальним актом та клопотанням про застосування примусових заходів вихованого характеру, дійшов такого.

Встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 24.12.2024, строк якого спливає.

Відповідно до правил ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Положеннями ст. 178 КПК України визначений перелік обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, в тому числі, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим, стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність утриманців, майновий стан тощо.

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»)

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЕСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, з постанов Верховного Суду від 20.06.2019 по справі №166/313/17, від 13.08.2020 по справі №674/1202/19, від 27.02.2019 по справі №0503/10653/2012 вбачається, що усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчать про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання під вартою.

Далі, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п.35 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).

По справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи тримання під вартою, що завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обвинувачується у вчинені злочину, постала перед компетентними органами.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням обставин справи, з метою об`єктивного встановлення істини по справі, забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати виконанню судового рішення, вчинити інше правопорушення, оцінюючи в сукупності всі обставини і у відповідності до вимог ч.1 ст. 178 КПК України, а також те, що судовий розгляд не початий, а тому суд переконаний у необхідності задоволення клопотання прокурора та вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 строком не більше двох місяців.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Далі, положеннями ч.1 ст. 177 КПК України визначено мета застосування запобіжного заходу відповідно як забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Як вже зазначено судом, обставини, що враховуються при застосування запобіжного заходу передбачені уст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинувачений кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом також встановлено, що ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 07.05.2025 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_6 строком до 05.07.2025 із забороною, зокрема залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22:00 до 06:00 години наступної доби та покладено певні обов`язки.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим у кримінальному правопорушенні, зважаючи на необхідність виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, даних про особи, суд вважає за необхідне продовжити щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на умовах, визначених раніше.

Доказів про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі визначення застави або цілодобовий домашній арешт відносно ОСОБА_5 , запропоновані стороною захисту, суду не надано, а наявність ризиків, що стали підставою для обрання такого виду запобіжного заходу, продовжують існувати та не зменшились настільки, що вже не могли би виправдовувати подальше тримання обвинуваченого під вартою, та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний запобігти вказаним ризикам.

Усі інші питання, фактичні обставини кримінальних правопорушень, питання винуватості чи не винуватості у скоєному, питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час судового розгляду, який у даному випадку, ще не почався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 369-372, 376, 392 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу.

Продовжити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком не більше двох місяців, тобто до 12.10.2025.

Продовжити неповнолітньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 до 06:00 години наступної доби (за винятком необхідності відвідування укриття під час повітряної тривоги) строком не більше двох місяців, тобто до 12.10.2025.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: - прибувати до прокурора, суду за першою вимогою; - не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу прокурора, суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або навчання, роботи.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, ХРУП №2 в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова протягом 5 днів лише в частині продовження дії запобіжного заходу. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1