УХВАЛА

09 лютого 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Рівне скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження від «02»січня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся зі скаргою до Рівненського міського суду на постанову про закриття кримінального провадження від «02»січня 2023 року.

В скарзі зазначає, що «02»січня 2023року слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 05.07.2017р. за знаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, по факту службової недбалості працівників дізнання та працівників органів прокуратури Рівненської області, під час здійснення досудового розслідування у кримінальній справі за № 56/39-01 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 142, п.п. «а», «ж» ст. 93 КК України (в редакції 1960р.)

Дану постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104, представник потерпілої (скаржник) отримав«04»квітня 2023 року, що підтверджується підписом в матеріалах справи та протоколом про надання доступу до матеріалів від «04» квітня 2023 року, її було отримано наручнов приміщенні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому.

Зі змісту постанови вбачається, що підставою для закриття даного кримінального провадження,залишається таж сама, це неможливість встановлення відповідальних службових осіб які в той час здійснювали розслідування по факту вбивства гр. ОСОБА_7 ,та те, щов ході проведення розслідування не підтверджено той факт, що інтересам ОСОБА_4 заподіяно шкоду, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є для неї істотною шкодою, в діях працівників дізнання та працівників органів прокуратури Рівненської області, під час здійснення досудового розслідування у кримінальній справі за №56/39-01 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 142, п.п. «а», «ж» ст.. 93 КК України 1960р., відсутній склад кримінального правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 367 КК України.

Вважає, що дана постанова про закриття кримінального провадження від 02 січня 2023р., внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 05.07.2017р. не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню.

Слід відзначити, що дане кримінальне провадження №0000104 уже не одноразово закривалось останній раз це була постанова про закриття кримінального провадження від «28» січня 2021 року, з тих же підстав, а саме, не можливість встановлення винних осіб та не завдання істотної шкоди. Дане постанова була скасована ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від «10» листопада 2022 року.

Відносно того, що в ході проведення органом досудового розслідування не підтверджено той факт, що інтересам ОСОБА_4 заподіяно шкоду, вважаю таке твердження таким що не відповідає дійсності.

Із закриттям кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 05.07.2017р.слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 порушив права ОСОБА_4 визначені Конституцією України та іншими законами, по проведенню належного досудового розслідування та встановлення винних осіб по факту службової недбалості працівників дізнання та працівників органів прокуратури Рівненської області, під час здійснення досудового розслідування у кримінальній справі за № 56/39-01 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 142, п.п. «а», «ж» ст. 93 КК України 1960.

Адже, згідно припису статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Факт службової недбалості встановлено колегією суддів апеляційного суду Рівненської області відповідно до винесеної окремої ухвали від 22.05.2008 року, на підставі якої 05.07.2017р. було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000104, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 КК України. А також, ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від «04» жовтня 2019 року, ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від «10» листопада 2022 року де було зазначено про необхідність проведення всіх слідчих дій, які так і не були здійсненні.

Вважає, що слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 при винесенні постанови про закриття кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 05липня 2017року, не врахував та не виконав припису статті 2 КПК України, зокрема,щодо «повного та неупередженого розслідування», також не було проведено і допитано інших працівників органів дізнання та прокуратури, з метою здійснення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження за №0000104 від 05.07.2017р., оскільки, винних у «знищенні» чи «знешкодженні» речових доказів так і не встановлено, чим грубо порушено закріплений в Конституції України та ст.ст. 8, 9 КПК України принцип верховенства права та законності, авідповідно не встановлено та покарано винних осіб, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, по факту службової недбалості працівників дізнання та працівників органів прокуратури Рівненської області.

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги скарги підтримав просив їх задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини своєї неявки до суду не повідомив.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали скарги та перевіривши факти, які в ній викладені, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора;1-1) скасування повідомлення про підозру;2) зобов`язання припинити дію;3) зобов`язання вчинити певну дію;4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.5 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Як встановлено в судовому засіданні, що «02» січня 2023 року слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 05.07.2017р. за знаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, по факту службової недбалості працівників дізнання та працівників органів прокуратури Рівненської області, під час здійснення досудового розслідування у кримінальній справі за № 56/39-01 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 142, п.п. «а», «ж» ст. 93 КК України (в редакції 1960р.)

Слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 з моменту прийняття кримінального провадження за №0000104 від 05.07.2017р. за знаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, до свого провадження не проведено слідчої дії для перевірки доводів потерпілого з метою встановлення істини по справі.

У зв`язку з вище викладеним постанова слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 від «02» січня 2023 року, є незаконною і необґрунтованою, оскільки слідчим в ході здійснення досудового розслідування не було проведено і допитано інших працівників органів дізнання та прокуратури, з метою здійснення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження за №0000104 від 05.07.2017р., оскільки, винних у «знищенні» чи «знешкодженні» речових доказів так і не встановлено, чим грубо порушено закріплений в Конституції України та ст.ст. 8, 9 КПК України принцип верховенства права та законності, авідповідно не встановлено та покарано винних осіб, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, по факту службової недбалості працівників дізнання та працівників органів прокуратури Рівненської області.

Наведене свідчить про неповноту проведеного слідства, та передчасність висновків слідчого про відсутність об`єктивної сторони кримінального правопорушення.

Крім того при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчий не в повній мірі дотримався вимог як кримінального процесуального законодавства, так і практики ЄСПЛ щодо вмотивування і обґрунтування свого рішення.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Згідно ч.1 ст.18 КК України суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

У відповідності з вимогамип.2ч.5ст.110КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Враховуючи важливість інституту закриття кримінального провадження для належної реалізації прав осіб, пов`язаних із вчиненням кримінального правопорушення, ухвали слідчих суддів, які постановляють за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, мають містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді.

Суди з метою забезпечення єдності судової практики, зокрема в частині її відповідності міжнародним стандартам, здійснюючи правосуддя, поряд із нормами національного законодавства мають застосовувати і норми Конвенції. Оскільки у Конвенції є низка характерних особливостей, її положення мають загальний характер, а права людини здебільшого констатуються у ній в абстрактній, оціночній формі, правильне розуміння її норм розкривається у рішеннях ЄСПЛ, які містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акта, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав.

Як наголошено у п. 25 Висновку № 9 (2006) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи щодо ролі національних суддів у забезпеченні ефективного застосування міжнародного та європейського права: «національні суди є відповідальними за застосування європейського права. Від них у багатьох випадках вимагається його пряме застосування. Від них також вимагається тлумачення національного права у відповідності з європейськими стандартами. Відтак для реалізації ефективного захисту гарантованих прав і свобод громадян та уникнення у подальшому порушень Конвенції існують всі підстави для застосування у судовій практиці національних судів (їх рішеннях) правових позицій (практики) ЄСПЛ у контексті законодавства України та Конвенції.

Право на вмотивоване рішення витікає з більш загального принципу, закріпленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає людину від свавілля. Національне рішення повинно містити виклад причин, достатніх для відповіді на фактичні і правові (матеріально-правові чи процесуальні) доводи сторін у всіх їх суттєвих аспектах (Рішення ЄСПЛ Руїс Торіха проти Іспанії, 9 грудня 1994 р., п.п.29-30)

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Бєлоусов проти України у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю. (Алексахін проти України п.55)

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини стосовно вмотивованості рішень органів з вирішення спорів або судових рішень, то у таких рішеннях мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У рішенні «Серявін та інші проти України» Суд зазначив, п.58. Суд повторює, що згідно з вставленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються … орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), No 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), No 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Враховуючи те, що в постанові слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 від «02» січня 2023 року не виконі вимоги ст.284 КПК, а саме не було проведено і допитано інших працівників органів дізнання та прокуратури.

Крім того, ні прокурор ні слідчий в судове засідання не з`явилися та не надали матеріали кримінального провадження, у зв`язку з чим суд бере до уваги доводи заявника які зазначені у його скарзі.

У зв`язку з викладеним слідчий суддя вважає, що подана скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 є обґрунтованою, доводи підтверджені, а тому є такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 284, 303, 307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження від «02»січня 2023 року - задоволити.

Постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від «02» січня 2023 року, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 05липня 2017року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_8