1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/7576/23 1-кп/335/259/2025
11 серпня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , процесуального прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Феодосія, АР Крим, громадянки України, працюючої діловодом в благодійній організації «Українська весна», заміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, маючої незакінчену вищу освіту, невійськовозобов`язаної, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 306, ч.2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, маючого повну середню освіту, не одруженого, маючого одну малолітню дитину, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч.1 ст.263, ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Запоріжжя, маючого середню освіту, офіційно працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, військовозобов`язаного, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , не є особою з інвалідністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше судимого:
1) за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2023 про затвердження угоди про визнання винуватості від 31.05.2023, за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 нмдг, що складає 17 000 грн.. Перебував на обліку в Комунарському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області з 19.10.2023, станом на листопад 2024 року штраф сплачено;
2) за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2024 за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст.ст. 76,76 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч.1, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України,
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, розлученого, який не має на утриманні будь-яких осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч.2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, громадянина України, працевлаштованого в ПрАТ ЗЗРК підземним кріпильником 4-го розряду підземної дільниці № 2 шахти «Прохідницька», не одруженого, не маючого на утриманні будь-яких осіб, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_7 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_8 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, маючого вищу освіту, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не працевлаштованого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_9 , раніше судимого: 11.10.2010 Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 366, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавлення права займати відповідні посади строком на 1 рік. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням на строк 3 роки; 15.02.2013 Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ч. 3 ст. 191 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права займати господарські посади строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11.10.2010. Апеляційним судом Донецької області 11.06.2013 остаточно визначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Відомостей про звільнення довідка не містить, що підлягає додатковому з`ясуванню,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 255, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч.2 ст. 317 КК України,
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Пологи Пологівського району Запорізької області, громадянина України, офіційно не працюючого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_10 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_11 , маючого статус внутрішньо переміщеної особи, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України,-
14.07.2025 від захисника ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_9 надійшло клопотання про зупинення провадження відносно її підзахисного у зв`язку з тим, що він був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період до звільнення останнього з військової служби.
Судом для перевірки зазначеної у клопотанні інформації були скеровані запито до відповідних ТЦК та СП.
04.08.2025 від захисника ОСОБА_16 адвоката ОСОБА_12 надійшло клопотання про зупинення провадження відносно його підзахисного у зв`язку з тим, що він був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період до звільнення останнього з військової служби.
В судовому засіданні захисники ОСОБА_17 та ОСОБА_12 клопотання підтримали за тих обставин та підстав, які в них викладені.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення клопотань сторони захисту.Вважав, що дійсно є наявними підстави для зупинення провадження у відповідності до ст. 335 КПК України щодо обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_16 . Окремо, зазначив, що у зв`язку з цим буде за доцільне виділення матеріалів щодо них в окреме провадження та продовження судового провадження стосовно інших обвинувачених, оскільки воно здійснюється щодо декількох осіб.
Інші учасники судового провадження не заперечували щодо задоволення клопотань захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_12 про зупинення провадження відносно обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_16 з виділенням матеріалів в окреме провадження.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України (зі змінами), у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.
Визначення «особливого періоду» наведено у Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII, відповідно до статті 1 якого:
мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;
особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст. 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності. 24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стан», Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово продовжувався, на час розгляду клопотань захисників воєнний стан в Україні діє та не скасований.
Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.
Додатково суд звертає увагу на те, що у теорії права прийнято виділяти два типи правового регулювання: загальнодозвільний та спеціально-дозвільний.
Для кримінального процесуального права як галузі публічного права є характерним спеціально-дозвільний тип правового регулювання, в основі якого лежить формула: «дозволено лише те, що прямо передбачено законом» (на відміну від загальнодозвільного типу правового регулювання, в основу якого покладено формулу: «дозволено все, крім того, що прямо не заборонено»). Спеціально-дозвільний тип правового регулювання є характерним для публічних відносин та випливає з положень частини 2 статті 19 Конституції України.
Методом правового регулювання як невід`ємною складовою типу правового регулювання є специфічний спосіб юридичного впливу на відповідні суспільні відносини, який складається з трьох основних, первинних способів впливу на поведінку людей - дозволу, зобов`язання і заборони, що тісно взаємодіють і закріплені у правових нормах.
Дозвіл у кримінальному процесуальному праві закріплюється, як правило, за допомогою таких формулювань, як «має право», «вільний», «може», «вправі» і таке інше. Закріплення зобов?язань здійснюється, як правило, за допомогою таких формулювань, як «діє», «зобов`язаний», «повинен» і таке подібне. Покладення на учасників кримінального провадження обов`язків утримуватися від певних дій (заборона) закріплюється, як правило, за допомогою таких формулювань, як «заборонено», «не допускається», «не має права», «не вправі». Крім того, заборона може закріплюватися шляхом нормативного визначення кримінального процесуального правопорушення та встановлення санкції за його вчинення (наприклад, «при повторному порушенні обвинуваченим порядку судового засідання»).
Також слід зазначити, що у кримінальному процесуальному праві широко використовуються як імперативний (від лат. impero - наказувати, припис), так і диспозитивний (від лат. dispositio - вільне розпорядження, розсуд) метод правового регулювання. Проте, посадові особи органів, які ведуть кримінальне провадження, не є суб`єктами диспозитивності. Вони гарантують її дотримання.
Судова дискреція (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві, поняття якої неодноразово було предметом тлумачення Верховного Суду (наприклад, у справі № 634/609/15-к), охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. А отже, дискреційні повноваження, у даному випадку суду, не можуть розглядатися як прояв засади диспозитивності.
При використанні імперативного методу організації кримінальних процесуальних відносин права та обов`язки суб`єкта кримінального провадження виникають не завдяки його вільному розсуду та не за домовленістю з іншими суб`єктами, а за владним велінням закону, інакше кажучи, в силу публічного обов`язку перед державою.
Таким чином, норма ч. 1 ст. 335 КПК України передбачає три підстави для зупинення судового провадження: 1) ухилення від явки до суду, 2) психічна чи інша тяжка тривала хвороба, 3) проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
При цьому лише застосування другої підстави є умовною і пов`язане з неможливістю участі у судовому провадженні. Дві інші підстави для суду першої інстанції є безумовними та безальтернативними (окрім здійснення спеціального судового провадження).
Відповідно до ч.1 ст. 318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.
Відповідно ч.2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.
До матеріалів провадження захисником ОСОБА_9 та шляхом отримання відповідей на запит суду було долучено: клопотання самого ОСОБА_14 , в якому він просив зупинити відносно нього кримінальне провадження у зв`язку з його мобілізацією до лав ЗСУ, довідку начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_18 № 1649/д від 17.06.2025, видану солдату ОСОБА_14 про те, що він перебуває на військовій службі (по мобілізації) у військовій частині НОМЕР_1 з 11.06.2025 по теперішній час; копію військового квитка серії НОМЕР_3 виданий ІНФОРМАЦІЯ_8 від 10.06.2025 на ім`я ОСОБА_14 ; лист начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 № 7655 від 06.08.2025, відповідно до якого за даними, що наявні в електронному реєстрі «Оберіг», ОСОБА_14 було призвано на військову службу у складі команди військової частини НОМЕР_1 ; лист ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 № 6475 від 06.08.2025, відповідно до якого гр. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 10.06.2025 знятий з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_8 , згідно аб. 3 п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, та направлений для подальшого проходження військової служби до в/ч НОМЕР_1 .
До матеріалів провадження захисником ОСОБА_12 та шляхом отримання відповідей на запит суду було долучено: клопотання самого ОСОБА_16 , в якому він просив зупинити відносно нього кримінальне провадження у зв`язку з його мобілізацією до лав ЗСУ; лист ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_11 підполковника ОСОБА_19 № 2577 від 20.03.2025, відповідно до якого гр. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , 24.02.2025 знятий з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_12 , згідно п. 1 ч. 5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, та направлений для подальшого проходження військової служби до в/ч НОМЕР_4 ; довідку командира військової частини НОМЕР_4 підполковника ОСОБА_20 №225/159 від 15.03.2025, видану солдату ОСОБА_16 про те, що він перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_4 з 24.02.2025; довідку командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_21 №1544/1789 від 03.05.2025, видану солдату ОСОБА_16 про те, що він перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_2 .
Зважаючи на те, що участь обвинувачених при розгляді судового провадження відносно них на усіх стадіях судового провадження є обов`язковою, але обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_16 були призвані під час мобілізації на особливий період з 10.06.2025 та з 24.02.2025 до складу військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відповідно, суд вважає за необхідне згідно зі ст. 335 КПК України зупинити судове провадження щодо цих обвинувачених до їх звільнення з військової служби. Матеріали кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_16 підлягають виділенню в окреме провадження. Судове провадження стосовно інших обвинувачених підлягає продовженню в загальному порядку.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 335, 369-372 КПК України, суд, -
Клопотання захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_12 - задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 306, ч.2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч.1 ст.263, ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 1, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч.2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України, відносно обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_16 до їх звільнення з військової служби.
Продовжити судове провадження стосовно обвинувачених: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 306, ч.2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч.1 ст.263, ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч.2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст.307, ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч.2 ст. 317 КК України.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1