ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/256/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

11 вересня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників: адвоката ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу,

встановив:

В провадженні Херсонського апеляційного суду перебувають апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 13 січня 2025 року стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України.

Вказавним вироком запобіжний захід у виді «тримання під вартою», застосований відносно ОСОБА_9 , залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Адвокат ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду із клопотанням в якому просить змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати житло в період з 22:00 до 06:00.

В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення є необґрунтованим, а ризики, що слугували підставами для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу недоведеними.

Зазначає, що ОСОБА_9 дотримувався бездоганної процесуальної поведінки протягом кримінального провадження. Крім того, саме стороною захисту ініціювалося питання щодо прискорення ознайомлення з матеріалами справи для пришвидшення початку судового розгляду. В ході судового розгляду, незважаючи на вік та стан здоров`я обвинуваченого жодного засідання за його ініціативою відкладено не було.

Крім того, захисник зазначає, що ОСОБА_9 вже тривалий час (більше 2,5 років) утримується під вартою, є особою похилого віку (71 рік), має інвалідність 3 групи, потребує догляду та медичного обслуговування, є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, одружений, має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце роботи, має бездоганну репутацію, багато років / членом виконкому Дніпровської районної ради Херсонської області, майнової шкоди інкримінованим злочином не нанесено.

При цьому ризик продовження чи повторення інкримінованої протиправної поведінки відсутній у зв`язку з деокупацією.

Також захисник звертає увагу на погіршення стану здоров`я обвинуваченого, оскільки за час перебування під вартою він набув ряд хронічних хвороб.

Захисник зазначає, що ризик переховування ОСОБА_9 відсутній, оскільки обвинувачений є особою похилого віку, потребує постійної медичної допомоги, жодних спроб втечі не вчиняв.

Крім того свідки у справ вже допитані, а тому ризик незаконного впливу на них відсутній. Всі докази перебувають в розпорядженні суду, а тому ризик їх знищення також відсутній.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового провадження з приводу заявленого клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи клопотання, дійшла до наступних висновків.

Надаючи оцінку клопотанню захисника суд апеляційної інстанції не вдається до аналізу позиції сторони захисту, щодо доведеності винуватості обвинуваченого, яка фактично дублює доводи апеляційних скарг, оскільки вирішення даного питання не є предметом розгляду під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу. Апеляційний суд надасть оцінку зазначеним доводам в нарадчій кімнаті за результатами апеляційного провадження.

Що стосується підстав для застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та можливості зміни даного запобіжного заходу на більш м`який, то суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Вбачається, що вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 13 січня 2025 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.111-2 КК України та призначено покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, органах місцевого самоврядування, органах самоорганізації населення, а також займатися підприємницькою діяльністю у сфері надання послуг щодо пасажирських перевезень наземним транспортом міжміського, приміського сполучення, визначеної відповідно за класифікацією видів економічної діяльності за кодом 49.31 «Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення» на строк 12 (дванадцять) років, з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Строк відбування основного покарання ухвалено рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_9 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06.12.2022 по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді «тримання під вартою», застосований відносно ОСОБА_9 , залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Вказаний вирок суду не набрав законної сили, на даний час здійснюється апеляційний розгляд справи за апеляційними скаргами ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 .

В апеляційних скаргах захисники просять вказаний вирок скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_9 невинуватим у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року обвинуваченому ОСОБА_9 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 25 січня 2025 року.

Суд дійшов висновку, що продовжують існувати ризики , що стали підставою для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу і що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти наявним ризикам

Відповідно до положень ст. 374 КПК України вирок суду має містити рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема щодо запобіжного заходу.

Вбачається, що вироком від 13 січня 2025 року, який оскаржується в апеляційному порядку захисниками, запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_9 продовжено до набрання вироком законної сили, отже на час ухвалення вироку встановлені раніше ризики не зменшилися.

Виходячи з наведеної правової конструкції статті 374 КПК України у вироку суду щодо ОСОБА_9 вказаний конкретний, обумовлений часовими рамками строк тримання його під вартою, а саме: до набрання вироком законної сили, що узгоджується з принципом правової визначеності, який є загальною ідеєю Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та верховенством права і з огляду на ст. 115 ч. 1 КПК України, якою передбачено обчислення строків, встановлених цим Кодексом не тільки годинами, днями і місяцями, але й вказівкою на подію (в даному випадку дату набрання вироком законної сили) не суперечить принципу законності.

Європейський суд з прав людини в рішенні «Руслан Яковенко проти України» від 04 червня 2015 року (пункт 46), зазначив, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити. Особа засуджена судом першої інстанції, яка перебуває під вартою до закінчення строку оскарження вироку, не може вважатися такою, що перебуває під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення за підпунктом «с» пункту 1 ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

При цьому, у вказаному рішенні Європейський суд наголосив, що навіть якщо національне законодавство передбачає, що вирок набирає законної сили лише після завершення розгляду справи судами усіх інстанцій, попереднє ув`язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.

У такому випадку судовий контроль за позбавленням свободи, що вимагається згідно ст.5 Конвенції, вважається вже інкорпорованим у постановлений вирок та призначене покарання, а питання щодо законності такого тримання під вартою можуть бути переглянуті коли виникають нові обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що відомості, які характеризують особу обвинуваченого, його сімейний стан та процесуальну поведінку, на які посилається захисник у клопотанні, були враховані при продовженні строку його дії судом.

Доказів того, що на теперішній час сталися суттєві зміни у соціальних зв`язках обвинуваченого чи виникли інші обставини, які б доводили те, що заявлені раніше ризики зменшилися чи зневільовані, чи виникли інші обставини, які б впливали на питання законності тримання під вартою ОСОБА_9 на стадії апеляційного розгляду, захисником не надано.

Так, колегія суддів вважає, що ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_9 від суду продовжує існувати.

Дійсно, відповідно до наявних в матеріалах справи відомостей, обвинувачений є особою похилого віку, має постійне місце проживання, сім`ю та місце роботи. Водночас ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, пов`язаного із взаємодією з державою-агресором, що в умовах воєнного стану має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки.

В той же час, поза увагою суду не може залишитися той факт, що обвинуваченого було затримано при спробі перетину державного кордону України.

Крім того, слід врахувати, що призначене судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років є доволі суворим, що збільшує імовірність того, що обвинувачений може вдатися до спроби переховування від суду з метою уникнення покарання.

Сукупність наведених обставин указує на існування ризику переховування обвинуваченого від суду, який не змінився та продовжує існувати.

Крім того, наявний також ризик незаконного впливу на свідків.

Так, станом на момент ухвалення оскаржуваного вироку судом першої інстанції було допитано всіх заявлених свідків та надано оцінку їх показанням. В той же час, стороною захисту під час апеляційного провадження заявлено клопотання про повторний допит свідків. При цьому частина свідків знайома з обвинуваченим ОСОБА_9 , оскільки тривалий час працювали на підприємстві під його керівництвом. За наведеного ризик незаконного впливу на свідків в кримінальному провадженні продовжує існувати.

Тривалість тримання особи під вартою не може слугувати безумовною підставою для прийняття рішення про зміну запобіжного заходу і підлягає врахуванню у сукупності з іншими обставинами, передбаченими ст. 177 та ст. 178 КПК України та існуванням реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, та необхідність забезпечення дієвості кримінального провадження з метою завершення розгляду кримінального провадження.

Посилання захисника на погіршення стану здоров`я обвинуваченого не можуть слугувати достатньою підставою для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Обґрунтованих доказів того, що стан здоров`я обвинуваченого унеможливлює його перебування в умовах установи попереднього ув`язнення матеріали клопотання не містять.

Особа, яка перебуває під вартою має можливість отримати медичну допомогу у слідчому ізоляторі чи в іншій медичній установі відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що обставини та доводи , які зазначені у клопотанні захисника не є достатніми для висновку про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжено вироком суду до набрання ним законної сили , належить змінити на більш м`який. Тому клопотання захисника належить залишити без задоволення.

Керуючись ст. 419, ч.2 ст. 376 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4