Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/3400/25
номер провадження 1-кс/215/431/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Троїцьке, Шевченківського району, Харківської області, українця, громадянину України, маючому середньо-спеціальну освіту, військовослужбовцю, не одруженому, на обліках у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуваючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000311 від 03.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в

05.05.2025р. слідчий СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000311 від 03.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

У клопотанні зазначено, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України 2102-ІХ, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 2-частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово послідовно безперервно продовжувався, останній раз з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» було оголошено про проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Даний Указ затверджено Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022 року. Указом від 06.11.2023 № 735/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3430-ІХ продовжено з 14 травня 2024 строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.

09 січня 2025 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 9 солдата ОСОБА_5 було зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія 1 мінометного розрахунку мінометного взводу роти вогневої підтримки.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 солдат ОСОБА_5 , набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, Військової Присяги, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , маючи злочинний умисел, 03.05.2025 приблизно о 21:50 годині перебуваючи на лікуванні у структурному підрозділі «КНП Криворізька міська лікарня №16 КМР» в третьому хірургічному відділенні, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, Тернівський район, вул.Сергія Колачевського, буд.55, знаходячись в громадському місці, демонструючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих норм поведінки та моральності в суспільному житті, в порушення вимог ст. ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, бажаючи самоствердитись та протиставити себе іншим громадянам, суспільству, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, з ознаками алкогольного сп`яніння, ігнорував загальноприйняті норми суспільної моралі та правила поведінки у вищезазначеній медичній установі, умисно пошкодив милицею пожежний гідрант та розбив склопакети вхідних дверей до палати, крім того, тримаючи в руках предмет, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме погрожував медичному персоналу предметом ззовні схожим на ніж.

Крім того, перебуваючи у коридорному приміщенні хірургічного відділення №3, ОСОБА_5 , підбіг до сестри-медичної хірургічного відділення №3 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час вийшла з роздягальні, та наніс їй удар милицею по правій нозі, після чого взяв останню за шию та тримаючи її при цьому промовляв, що приріже її. В цей момент, до них підійшов ОСОБА_8 , котрий завадив вищезазначеним діям ОСОБА_5 , далі ОСОБА_8 , вмовив останнього вийти на вулицю, щоб покурити. Після чого, перебуваючи разом з ОСОБА_8 , та проходячи повз кабінет «рентгену» ОСОБА_5 , почав розганяти людей котрі стояли у черзі, махаючи при цьому милицею. ОСОБА_5 , на зауваження не реагував та продовжував вчиняти протиправні дії, на що ОСОБА_8 , щоб вберегти себе та оточуючих, повалив останнього на підлогу.

Умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України, за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Вказані відомості були внесені до ЄРДР №0000311 від 03.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Слідчий посилається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та усвідомлюючи можливість застосування до нього покарання, передбаченого санкцією інкримінованої статті, а саме позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, і бажаючи його уникнути, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний, не маючи стійких соціальних та трудових зв`язків може вільно переміщатися по території України. Також слід зазначити, що підозрюваний, не дивлячись на його увільнення від зайнятої посади, офіційно залишається військовослужбовцем та має на руках військовий квиток із зазначенням місця проходження військової служби та у випадку перевірок на блок-постах або будь-яких інших перевірок має змогу його пред`явити, що дозволяє йому вільно переміщатись по території України. Крім того, на час розгляду вказаного клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та його підрозділ, у зв`язку із виконанням бойових завдань, постійно здійснює передислокацію на території України, тому перебуваючи на волі забезпечити виконання загальних засад Кримінального процесуального кодексу України в частині розумності строків судового розгляду забезпечити не вдасться за можливе та обвинувачений буде посилатися на неявку до органу досудового розслідування та суду мотивуючи проходженням військової служби. Окрім того ОСОБА_5 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки та ризик втечі для нього, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності може вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. В той же час, враховуючи активність проведення бойових дій на території України, наявний очевидний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 , від органів досудового розслідування або суду на території, які не підконтрольні Українській владі. Також ОСОБА_5 з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, фактично може самовільно залишити місце несення служби, що само по собі утворює склад інших кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 407 - 408 КК України. Крім того, бажання обвинуваченого уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного. На думку слідчого обрання відносно нього іншого запобіжного заходу створить передумови для переховування обвинуваченого від суду.

А тому просив суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Вислухавши пояснення прокурора, який підтримав клопотання з мотивів викладених у ньому, навівши наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; вислухавши пояснення підозрюваного, який будь-яких клопотань не заявляв, просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, з його слів є учасником бойових дій, має на утриманні неповнолітніх дітей, в той день вжив 50 грам коньяку, усіх події, що відбувалися в той день не пам`ятає; захисника підозрюваного, яка просила обрати більш м`який запобіжний захід, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 04.05.2025р. о 09.51 год. ОСОБА_5 було затримано.

04.05.2025р. о 17:40 год. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Окрім того вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, SeriesA, №182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 04.05.2025р., а саме коридорного приміщення хірургічного відділення №3 КНП «Криворізька 16-міська лікарня» КМР, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, Тернівський район, вул. С. Колачевського, буд. 55; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 ; постановою про визнання речовим доказом та визначення місця зберігання від 05.05.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим, оскільки з наявних матеріалів вбачається, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжкого злочину, останній не має стійких соціальних зв`язків, є військовослужбовцем, маючи на руках військовий квиток із зазначенням місця проходження військової служби та у випадку перевірок на блок-постах або будь-яких інших перевірок має змогу його пред`явити, що дозволяє йому вільно переміщатися по території України, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім того судом враховується, місце вчинення ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, а саме КНП «Криворізька 16-міська лікарня», де останній перебував на лікуванні, вжив алкогольні напої, погрожував медичному персоналу предметом ззовні схожим на ніж.

У рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування до підозрюваного альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя, враховуючи вищезазначене, відсутність міцних соціальних зв`язків та наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тримання ОСОБА_5 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.

Враховуючи вищезазначені ризики, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Також до суду не надходило звернення будь-якої особи із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до суду на першу вимогу, а тому запобіжний захід, особиста порука, не може бути застосовано.

Окрім того, стороною захисту не надано суду будь-яких документів, які б підтверджували, що ОСОБА_5 є власником майна, де він зареєстрований, а саме АДРЕСА_1 . Також зі слів ОСОБА_5 там проживають його діти. Однак, будь-яких доказів, які б підтверджували, хто є власником майна, хто проживає за вказаною адресою, стороною захисту не надано. Також ОСОБА_5 є діючим військовослужбовцем, а тому слідчий суддя не вбачає підстав і для застосування домашнього арешту.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 статті 183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Слідчий суддя враховує особу підозрюваного ОСОБА_5 , який є діючим військовослужбовцем, учасником бойових дій, раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, має на утриманні неповнолітніх дітей, стан його здоров`я та вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 можливо визначити розмір застави, в межах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України, який буде достатнім для забезпечення виконання останнім своїх процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ст. 198 КПК висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 193-194, 196-197, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в

Клопотання слідчого СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Криворізькій установі виконання покарань (№3)», у межах шістдесяти днів, а саме до 02 липня 2025 року включно.

На підставі частини 3 ст. 183 КПК України визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу (отримувач коштів ТУ ДСА в Дніпропетровській області, , банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок UA0017442; призначення платежу: застава; обов`язково зазначити інформацію: 1) про найменування суду, який виніс рішення про внесення застави, або до якого подана заява; 2) ПІП особи за яку внесена застава та платника застави, або ПІП особи яка внесла частку майна; 3) № справи).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в даному судовому рішенні, протягом строку його дії.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою та, у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

? не відлучатись із населеного пункту м. Кривий Ріг без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

? повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;

? здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали було виготовлено і проголошено о 16 год. 00 хв., 07 травня 2025 року.

Слідчий суддя