Справа № 953/5225/25
н/п 1-кс/953/4404/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000702 від 27 травня 2025 року, про обрання запобіжного заходу відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, розлученого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

Встановив:

04.06.2025 старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000702 від 27 травня 2025 року, звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

В обгрунтування вказує, що СУ Головного управління Національної поліції в Харківській області за процесуального керівництва відділу Харківської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 27.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000702 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 27.05.2025, близько 12.30, ОСОБА_4 керував технічно справним автомобілем «Renault VG Master», р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , та рухався заднім ходом по прибудинковій території, поблизу буд. 44-Б по вул. Астрономічній в м. Харкові, від під`їзду №1 в напрямку під`їзду №3. Перед початком руху заднім ходом, по прибудинковій території, поблизу буд. 44-Б по вул. Астрономічній в м. Харкові, водій ОСОБА_4 , діючи необережно, грубо порушив вимоги п.п. 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: - п. 10.1 ПДР України «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», - п. 10.9 ПДР України «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб», та перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, крім того для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка переходила проїжджу частину прибудинкової території зліва направо відносно його руху та яку, водій ОСОБА_4 , об`єктивно бачив у ліве бокове дзеркало заднього виду. За наслідками події потерпілій ОСОБА_8 спричинено тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона померла на місці події. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №0001694 від 28.05.2025, причиною смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стала множинна травма тіла.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи дії водія автомобіля «Renault VG Master», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України та знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події.

31.05.2025 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого, ч. 2 ст. 286 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного вказує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а тому просить обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на існування ризиків.

Підозрюваний та адвокат в судовому засіданні заперечували проти задоволення даного клопотання. Адвокат подав до суду письмове клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання. Вказує, що підозру було пред*влено через 4 дні, відсутні обставини, що обтяжують відповідальність за ст. 67 КК України, просить врахувати дані по особі та зазначає, що підозрюваний є особою похилого віку, не має пенсії і запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обмежить його в отриманні заробітку.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали встановив, що в провадженні СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню за №0000702 від 27 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

31.05.2025 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого, ч. 2 ст. 286 КК України.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри за ч.2 ст. 286 КК України, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 27.05.2025; висновком лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , №0001694 від 28.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_4 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі водія ОСОБА_4 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; висновком судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/121-25/13166-ІТ 30.05.2025.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України за викладених у клопотанні обставин.

А тому, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу. Заперечення захисника тільки за тих обставин, що підозру було оголошено через 4 дні після ДТП є необґрунтованим, без належних підстав та відсутністю заперечень з даного питання самого підозрюваного та відсутністю від нього будь-яких заяв щодо порушення його права на захист.

Слідчий суддя станом на теперішній час враховує наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що обґрунтовуються суворістю можливого покарання за кримінальне правопорушення, яке інкримінується йому, обставинами вчиненого, даними по його особистості, та ризиком можливого впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Слідча суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_10 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, враховуючи обставини кримінального правопорушення та статус підозрюваного і свідків.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя враховує всі дані по особі підозрюваного, що він 1961 року народження, пенсійного віку, однак не є пенсіонером у зв*язку з відсутністю пенсійного стажу, уродженець м. Харкова, громадянин України, офіційно не працевлаштований, з його слів працює неофіційно водієм, розлучений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та мешкає в м. Харкові, зі слів не судимий.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обрання запобіжного заходу має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Запобіжний захід може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу підозрюваного, який не має тісних сімейних та соціальних зв*язків, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

За таких підстав, та з врахуванням того, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати запобіжний захід підозрюваному в межах заявленого клопотання та повноважень слідчого судді з даного питання, саме у вигляді домашнього арешту в нічний час, і саме цей запобіжний захід є найбільш сприятливий, з врахуванням всіх обставин справи, та забезпечений не порушувати інтереси як держави, так і учасників справи.

З врахуванням всіх вищенаведених обставин, суд не визначає підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання, оскільки вважає що саме нічний домашній арешт може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов*язків, з врахуванням всіх встановлених обставин, даних по особі підозрюваного, настанням наслідків у вигляді смерті людини, а посилання захисника щодо необхідності підозрюваного працювати водієм вночі в період комендантського часу нічим не підтверджено та є голослівним.

Таким чином, спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про можливість обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який заявлений у клопотанні та відсутність підстав для задоволення клопотання захисту у обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов*язання.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

Ухвалив:

Клопотання слідчого, погодженого прокурором про обрання запобіжного заходу задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту в період часу з 22:00 до 06:00 години наступного дня за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 57 днів до 31.07.2025 року, у межах строку досудового розслідування та покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду у визначений час - з 22:00 до 06:00 години наступного дня, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога», чи перебування у безпечному місці під час оголошення сирени «Повітряна тривога».

-- не відлучатися з населенного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або перебування;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Ухвалу направити для виконання до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого слідчого управління ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_3 .

Встановити строк дії ухвали до 31.07.2025 року включно.

В задоволенні клопотання захисту про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов*язання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1