УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , при секретарі ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , погоджене прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органів безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000443 від 17.05.2024 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеса, є опікуном, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255 ч.4 ст. 28 ч.1 ст. 111-2 КК України

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , погоджене прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органів безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000443 від 17.05.2024 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255 ч.4 ст. 28 ч.1 ст. 111-2 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000443 від 17.05.2024 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України.

За обставин викладених у клопотанні, 11.01.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України та 12.01.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.01.2025 до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.01.2025, без визначення розміру застави.

21.01.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 28.02.2025 в межах строку досудового розслідування.

13.02.2025 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

25.02.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Кисва підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 25.04.2025 включно, в межах строку досудового розслідування.

15.04.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 13.06.2025 включно, в межах строку досудового розслідування.

09.06.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 28.07.2025 включно, в межах строку досудового розслідування.

Як зазначає слідчий у клопотанні, обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема копії яких долучено до матеріалів клопотання.

У клопотанні слідчий зазначає про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 клопотання підтримав в повному обсязі, зазначив, що в даному кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, просив клопотання задовольнити та продовжити підозрюваному ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, з огляду на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які є обґрунтованими та не зменшились.

Захисник ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання, зазначила, що сторона обвинувачення не довела жодного підтвердження обґрунтованості повідомлення про підозру, вказала, що ризики є необґрунтованими та жодним чином не доведені прокурором та є лише припущенням з боку сторони обвинувачення. Зауважила, що ОСОБА_6 визнає вину, однак за іншою кваліфікацією. Просила відмовити в задоволенні клопотання , а у разі задоволення клопотання просила визначити помірний розмір застави, а також заявила клопотання про зміну підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу на тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що стороною обвинувачення не доведено жодного підтвердження обґрунтованості повідомлення про підозру, ризики необґрунтовані та жодним чином не доведені прокурором та є лише припущенням з боку сторони обвинувачення, просив визначити помірний розмір застави.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що стороною обвинувачення не доведено жодного підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, просив визначити помірний розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію захисників.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання, документи, що долучено в судовому засіданні, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Слідчою суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000443.

З наданих матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 ч. 4 ст. 28 ч.1 ст. 111-2 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах та дослідженими слідчим суддею документами під час розгляду клопотання.

09.06.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 липня 2025 року.

16.07.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000443 продовжено до одинадцяти місяців.

Під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 , причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих дій, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.1 ст. 111-2 КК України. При цьому висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_6 до вчинення зазначених кримінальних правопорушень не є очевидно необґрунтованим.

Слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження, що спростовує доводи сторони захисту щодо обґрунтованості підозри.

Прокурор зазначив, що наразі попередньо встановлені ризики, з урахуванням яких щодо підозрюваного було застосовано найсуворіший запобіжний захід не змінилися та продовжують існувати.

Відповідно до ст.177 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою даної статті.

Висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри наведений вище.

Відповідно до ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою.

Прокурор, просив продовжити тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, вважаючи, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення.

Виходячи із загальних визначень вказаних понять, слід відмітити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, які не зменшилися слідча суддя дійшла висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та відомості про особу ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, покаранням, яке може бути призначене, у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, така тяжкість кримінальних правопорушень є вагомим доводом, що збільшує ризик переховування від суду а відтак існує ризик, що останній зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Слідча суддя переконана, що ймовірна можливість переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується перш за все тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, відтак тяжкість покарання, саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Врахування цієї обставини відповідає практиці Європейського суду з прав людини. При цьому, цей фактор не є визначальним.

Враховуючи викладене вище, слідча суддя приходить до висновку, що існує ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду на даному етапі провадження та такий ризик не зменшився, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває.

Слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України). Втім, для всебічної оцінки обставин справи, слідча суддя аналізує доводи слідчого стосовно інших ризиків, про які згадано у клопотанні.

Зі змісту клопотання встановлено, що ОСОБА_6 може чинити тиск на свідків та інших підозрюваних.

При встановленні наявності вказаного ризику, слід враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та підозрюваними, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження до моменту їх допиту, а й продовжує існувати на подальших стадіях, в тому числі до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків.

Твердження прокурора та посилання слідчого у клопотанні про ймовірне існування ризику вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення не є безпідставними, з огляду на мету та спосіб, вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Разом з тим, прокурором не доведено наявність такого ризику, як знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення оскільки, на думку слідчого судді, такій ризик є сумнівними та розцінюються, як домисел на даній стадії кримінального провадження, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому такі твердження є лише припущеннями з боку сторони обвинувачення.

Наявність у підозрюваного ОСОБА_6 місця проживання, відсутність судимостей, з урахуванням наведених вище фактичних обставин справи та інших даних про особу підозрюваного не переважають існуючих ризиків.

Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_6 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою.

З огляду на кваліфікацію кримінальних правопорушень, які інкримінуються підозрюваному, а саме вчинення особливо тяжких кримінальних правопорушень, слідча суддя дійшла висновку, що продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 буде виправданим та таким, що буде відповідати завданням кримінального провадження.

Прокурор просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів, покликаючись на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, які залишились незмінні та продовжують існувати, необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій для забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Оцінюючи наявність обставин, які перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою, слідча суддя виходить з того, що слідчим в клопотанні доведено та прокурором в суді обґрунтовано існування потреби у подальшому проведенні ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, обсяг яких є доволі значним і проведення/завершення, яких є дійсно необхідним для забезпечення повного та неупередженого досудового розслідування, виявлення і дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у відповідності до вимог ч. 2 ст. 91 КПК України.

У зв`язку з існуванням потреби у проведенні відповідних слідчих та процесуальних дій, а також наявністю об`єктивних обставин, що перешкоджали їх проведенню, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.07.2025 строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні було продовжено до одинадцяти місяців, що учасниками не оспорювалось.

Враховуючи викладене, слідча суддя вважає, що наведені у клопотанні слідчим обставини дійсно об`єктивно перешкоджали завершенню досудового розслідування за період дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Разом з тим, при вирішенні питання про продовження застосованого до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідча суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності також існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.1 ст. 111-2 КК України; пред`явлення йому підозри у вчиненні особливо тяжких злочинів, у разі визнання винуватим, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий; вік підозрюваного ОСОБА_6 ; наявність хронічних хвороб у підозрюваного, які несумісні з триманням під вартою, відсутні; особу підозрюваного та міцність його соціальних зв`язків, який має місце реєстрації та проживання; є опікуном непрацездатної особи,; відомостей про застосування до підозрюваного раніше запобіжних заходів та про наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення слідчому судді не надано.

Враховуючи обставини, які перешкоджали закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, слідча суддя вважає, що прокурором доведено обставини, які свідчать про те, що ризики не зменшились та є такими, що виправдовують тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки існує нагальна потреба у проведенні слідчих та процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні, які забезпечать повне та неупереджене досудове розслідування усіх обставин, які підлягають доказуванню.

Строк дії ухвали суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів (п. 2 ч. 3 ст. 197 КПК).

Водночас, вказане не є достатнім стримуючим фактором для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з огляду на мотив та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, то слідча суддя вважає зазначити таке. За наведених обставин, необхідним є саме тримання під вартою, оскільки з урахуванням індивідуальних обставин кримінального правопорушення, зазначених вище, застосування домашнього арешту, в тому числі цілодобовий, унеможливить обмежити доступ підозрюваного до технічних пристроїв та можливість спілкування з іншими особами, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі. Застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи особистої поруки для запобігання встановленим ризикам, буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого ОСОБА_6 та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Слідчою суддею враховуються доводи, наведені стороною захисту щодо особи підозрюваного, проте встановлені органом досудового розслідування обставини підозри у вчиненні особливо тяжких злочинів свідчать, що продовжують існувати раніше встановлені ризики, які не зменшилися.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості клопотання та відсутність ризиків, спростовуються стадією кримінального провадження, та встановленими слідчим суддею обставинами.

За викладених вище обставин слідча суддя вважає, що стосовно ОСОБА_6 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні.

Слідча суддя також враховує, що метою продовження запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань, чого можливо досягнути лише за умови нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин, необхідним є саме тримання підозрюваного під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні буде не недієвим. Домашній арешт, у тому числі цілодобовий, пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на цьому його етапі.

Інші доводи сторони захисту щодо суті підозри, слід перевірити під час подальшого проведення досудового розслідування, докази щодо обґрунтованості підозри на їх належність та допустимість мають бути перевірені в судовому засіданні складом суду під час судового розгляду справи по суті та їм буде надана відповідна правова оцінка, з огляду на те, що слідчому судді на момент розгляду клопотання не надається весь обсяг доказів у кримінальному провадженні та досудове розслідування продовжено.

Таким чином, сукупність всіх цих обставин вказує на необхідність продовження відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 19 вересня 2025 року включно.

Так, відповідно до наведеної норми закону, а саме абз. 2 п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114 - 2, 258-258 - 6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

При цьому, згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відтак, аналізуючи наведені вище норми закону та, враховуючи обставини, визначені ст. 178 КПК України, тобто дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема, міцність його соціальних зв`язків, стан здоров`я, те, що підозрюваний вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також його роль у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, слідча суддя приходить до висновку про необхідність визначення підозрюваному ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Визначаючи розмір застави у даному кримінальному провадженні, слідча суддя приймає до уваги положення ч. 4 ст. 182 КПК України, згідно якої розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Суд приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваної особи, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки підозрюваного в суд достатнім стримуючим фактором для підозрюваного, щоб не здійснити втечу.

У той же час, не можуть залишатися поза увагою обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , його роль.

Також слід взяти до уваги і висновки Конституційного Суду України, викладені в рішенні від 19.06.2024 № 7-р(ІІ)/2024 (справа № 3-111/2023(207/23, 315/23), згідно з якими, за обставин повідомлення особі про підозру (обвинувачення) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених у ч. 6 ст. 176 КПК України (109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 КК України), допускається застосування такого запобіжного заходу як застава, що є дискреційним повноваженням суду.

У зв`язку з викладеним суд приходить до висновку про доцільність визначити ОСОБА_6 заставу, як альтернативу застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак при цьому, визначити заставу в розмірі, що зазначеному п.3 ч.5 ст.182 КПК України межі, відтак приймає доводи сторони захисту в частині клопотання про зміну запобіжного заходу щодо доцільності визначення альтернативи.

Тож, за наведеного слід визначити ОСОБА_6 заставу у 300 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, оскільки такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і таким, що не суперечить положенням ч.5 ст.182 КПК України та вимогам ст.ст.178, 182, 183 КПК України, позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання порушувати покладені на неї процесуальні обов`язки, та не є явно непомірним, беручи до уваги розмір предмета злочину.

При цьому, у разі внесення застави, з урахуванням встановлених ризиків, існує необхідність контролю дій та поведінки підозрюваного, у зав`язку з чим обґрунтованим є покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 197, 199, 331, 323,140, 372 КПК України, слідча суддя,

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання задовольнити частково.

Клопотання захисника ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 вересня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_6 заставу у 300 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

Застава вноситься підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок: для внесення застави (код ЄДРПОУ - 26268059, отримувач - ТУДСАУ в місті Києві, МФО - 820172, банк: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок № UA1012089, призначення платежу: застава за … (П.І.Б., дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) від … (дата ухвали) по справі № …., внесені … (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи та засобів зв`язку;

- не відлучатись із населеного пункту де він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, до відповідного територіального органу/підрозділу ДМС України за місцем проживання;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного в межах строку досудового розслідування, однак не більше 2 (двох) місяців з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави в розмірі, визначеному судом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголосити 25 липня 2025 року о 12 годині 40 хвилин.

Слідча суддя ОСОБА_16