Справа № 454/2148/25
УХВАЛА

про часткове скасування арешту майна

м. Сокаль 04.08.2025 року

Слідчий суддя Сокальського районного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю :

секретаря ОСОБА_2

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням у якому просить частково скасувати арешт майна у кримінальному провадженні №0000195 від 07.06.2025р. на автомобіль марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , повернувши йому як власнику на зберігання без заборони користування та із забороною проведення реєтраційно-облікових операцій.

В обгрунтування клопотання зазначає, що слідчим відділом ВП №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівської області розслідується кримінальне провадження №0000195 від 07.06.2025р. за фактом ДТП яке відбулося 06.06.2025р. о 18.46год у с.Сокаль по вул. Св. Петра і Павла неподалік АЗС «ВОК» за участю автомобіля «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 яким керувала ОСОБА_4 та електросамоката марки «KuKirin G2 Pro» під керуванням ОСОБА_5 . З метою збереження речового доказу у вказаному кримінальному провадженні було накладено арешт на його автомобіль. З метою захисту свого права власності він звернувся із даним клопотанням.

Заявник в судове засідання не прибув, суду надійшла про розгляд справи у його відсутності.

Представник Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області в судове засідання не прибув, заяв чи заперечень щодо клопотання не надано.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

07.06.2025 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді Сокальського районного суду від 09.06.2025р. у вказаному кримінальному провадженні було накладено арешт на вилучений автомобіль марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 яким керувала ОСОБА_4 та на праві власності належить ОСОБА_3 .

Правовою підставою для накладення арешту на зазначене майно було збереження речових доказів, з метою проведення ряду слідчих дій, зокрема огляду транспортного засобу та проведення необхідних експертиз. Вказаний автомобіль визнаний речовим доказом у справі.

Відповідно дост.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 цього Кодексу.

В матеріалах клопотання відсутні докази, що арешт на вказаний автомобіль було накладено необгрунтовано чи з порушенням вимог КПК України, ухвалу слідчого судді про накладення вказаного арешту заявник не оскаржував в апеляційному порядку.

Однак слідчий суддя приймає до уваги покликання заявника про те, що відпала потреба у вказаному арешті транспортного засобу, оскільки жодних слідчих дій з вказаним транспортним засобом не проводиться.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.

Згідно зі ст.1 Першого проколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства), Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Обґрунтуванням накладення арешту в ухвалі про накладення арешту на зазначене майно є збереження речових доказів.

Відповідно до п.1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження,

Таким чином, накладення арешту в частині заборони користування автомобілем марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 який на праві власності належить ОСОБА_3 не відповідає зазначеним вище вимогам КПК України, не є пропорційним, тобто таким, що не відповідає тяжкості можливого правопорушення і становить особистий і надмірний тягар для володільця рухомого майна, адже однозначно порушує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема заявника.

З огляду на вищевикладене, вважаю, що такий транспортний засіб підлягає передачі законному власнику на відповідальне зберігання.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що підстав для арешту зазначеного вище майна, в частині заборони користування ним, зокрема і тих, які вважав підставами накладення арешту слідчий суддя, станом на день розгляду клопотання, немає. А тому, беручи до уваги надані докази, наявні усі підстави для скасування арешту майна в частині заборони користування таким транспортним засобом.

На підставі наведеного, керуючись ст.174 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 09.06.2025 року у кримінальному провадженні №0000195 від 07.06.2025р. на автомобіль марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 який належить ОСОБА_3 повернувши його власнику на зберігання, без права відчуження власником вищевказаного транспортного засобу (заборона проведення реєстраційно-облікових операцій).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1