Справа № 191/4478/25
Провадження № 1-кс/191/680/25
У Х В А Л А

іменем України

15 вересня 2025 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, не працевлаштованого, одруженого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000916 від 08.08.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000916 від 08.08.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Підозрюваний прибув у судове засідання самостійно.

Документами, які підтверджують надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є розписка про вручення зазначених документів.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством час, проте не пізніше 03.09.2025, у невстановленому слідством місці у ОСОБА_4 (надалі по тексту підозри ОСОБА_4 ), в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту психотропних речовин та збут психотропних речовин необмеженому колу осіб на території Синельниківського району Дніпропетровської області, з метою отримання незаконного прибутку з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин та збут особливо небезпечних психотропних речовин, ОСОБА_4 перебуваючи у невстановлений слідством час, проте не пізніше 03.09.2025, у невстановлений слідством спосіб придбав PVP особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, яку в подальшому почав незаконно зберігати при собі з невстановленого слідством часу до 13 години 27 хвилину 03.09.2025.

Далі, 03.09.2025 (більш точного часу в ході досудового розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне придбання, зберігання та перевезення метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин та збут особливо небезпечних психотропних речовин, обіг якої заборонено, (PVP) усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій ОСОБА_4 сів за кермо автомобіля VOLKSWAGEN POLO д/н НОМЕР_1 , та почав здійснювати рух по території Синельниківського району, при цьому маючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено (PVP) (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,0447 г, чим почав здійснювати перевезення зазначеної особливо небезпечної психотропної речовини.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на незаконне придбання, зберігання та перевезення метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин та збут особливо небезпечних психотропних речовин 03.09.2025, приблизно о 13 годині 27 хвилин, ОСОБА_4 , рухаючись на за кермом автомобіля VOLKSWAGEN POLO д/н НОМЕР_1 , на відкритій ділянці місцевості поблизу с-ща Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, маючи при собі раніше незаконно придбану з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в середині фольгового згортку, діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, порушуючи вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863 від 08.07.1999 (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995 (зі змінами), зустрівся з ОСОБА_7 , якому незаконно збув один фольговий згорток, що містить в середині особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP масою 0,0447 г, отримавши від ОСОБА_7 в якості оплати грошові кошти у сумі у розмірі 500,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, а також збут особливо небезпечних психотропних речовин.

09.09.2025, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується наступними доказами, зібраними у ході досудового розслідування, зокрема, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 08.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 09.08.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 11.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 20.08.2025; протоколом огляду від 03.09.2025; висновком експерта № СЕ-19/104-25/35129-НЗПРАП від 04.09.2025, протоколом обшуку від 03.09.2025; додатковим допитом свідка ОСОБА_7 та іншими матеріалами зібраними в ході досудового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Сторона обвинувачення вважає, що на час розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 належно досліджено обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу та приходить до висновку про існування тих обставин, що можуть перешкодити завершенню досудового розслідування у передбачений законом строк.

Однією з підстав для обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а в контексті ч. 1 ст. 178 КПК України судом мають враховуватися, серед іншого, вагомість наявних доказів про можливість вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Разом з тим, з огляду на стадію кримінального провадження, в якому ОСОБА_4 вже пред`явлено підозру і триває досудове розслідування, не підлягають окремому вирішенню питання, пов`язані з оцінкою доказів з точки зору їх належності, допустимості та достатності, для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а суд повинен зважити на характер, тяжкість і наслідки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та оцінити ризики, якщо прокурор доведе їх існування. При цьому ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Сторона обвинувачення враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , який згідно вимог ст. 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років; особу підозрюваного, який на даний час офіційно працевлаштованим не являється, тобто не має законних джерел доходів; стадію досудового розслідування, тому сторона обвинувачення приходить до обґрунтованого висновку про неможливість застосування іншого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Крім того, сторона обвинувачення вважає, що на сьогоднішній день є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати реалізації завдання кримінального провадження, враховуючи, що наявні ризики передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме : 1) Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: так, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи повідомлення його про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за яке передбачене максимальне покарання у виді десяти років позбавлення волі та усвідомлюючи можливість призначення покарання у вигляді реального позбавлення волі, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані діяння; 3) Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, з метою зміни наданих ними показань на свою користь, враховуючи, що вказані особи на даний час в судовому засіданні не допитувались, а підозрюваному відомі їх анкетні дані та місце проживання;

Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж домашній арешт відносно ОСОБА_4 , сторона обвинувачення вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст.177КПК України, є виключно вагомими та попередження їх можливе лише за умови обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, існування зазначених вище ризиків у їх сукупності, виправдовують застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діянь, які інкримінуються останньому, та більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать належної його процесуальної поведінки, а тому обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту є найбільш прийнятним за наявних умов.

У даному випадку запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відповідає суспільному інтересу. Крім того, як вже зазначено гарантії того, що ОСОБА_4 не вчинить інше кримінальне правопорушення, в тому числі аналогічне, наразі відсутні.

Так, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту спрямований на забезпечення посилення контролю за місцем перебування обвинуваченого, виконання ним процесуальних обов`язків, а головне в даному випадку, попередження та своєчасне припинення вчинення інших кримінальних правопорушень, продовження протиправної діяльності та переховування від правосуддя.

У зв`язку з цим, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 60(шістдесят) діб. Покласти останнього такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи судді за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні за виключенням випадків їх спільної участі у слідчих (процесуальних)діях;

- не залишати у період часу з 22.00 години до 06.00 години місце постійного проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або судді.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. Підозрюваний та захисник в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання слідчого.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, допитавши підозрюваного, а також заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим ( ч.6 ст.181 КПК України).

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування.

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. ЄСПЛ одним із критеріїв для визначення наявності обґрунтованої підозри вважає наявність фактів причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого її підозрюють (рішення ЄСПЛ у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства»).

При вирішенні даного клопотання суд враховує, що докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення є вагомими, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке законом про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, раніше судимого, але в силу ст.89 КК України судимість погашена, офіційно не працюючого, тобто не має законних джерел доходів, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи зазначені обставини, наявні достатні підстави вважати про існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання ним кримінальному провадженню, у зв`язку з чим до підозрюваного підлягає застосуванню запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю. Підстав для застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів судом не встановлено.

Таким чином, клопотання старшого слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 181,184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи судді за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні за виключенням випадків їх спільної участі у слідчих (процесуальних)діях;

- не залишати у період часу з 22.00 години до 06.00 години місце постійного проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або судді.

Зазначені обов`язки застосовуються до підозрюваного ОСОБА_4 на строк два місяці.

Продовження строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

В разі невиконання вищевказаних обов`язків може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 18.09.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1