01.09.2025 Справа № 940/1620/24
Провадження по справі № 1-кс/940/307/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року слідчий суддя Тетіївського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , начальника Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004064 від 23.08.2023, про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

встановив:

Заступник начальника слідчого відділення відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні № 0004064 від 23.08.2023.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням відділення поліції №3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004064 від 23.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 367, ст. 236 КК України.

Так, на земельних ділянках ландшафтного заказника місцевого значення «Попів Хутір» з кадастровими номерами :03:015:0001 площею 25,0046 га та :03:015:0002 площею 54,9954 га було здійснено самовільне зайняття земельної ділянки площею 13,1505 га, а саме розорювання та засівання сільськогосподарською культурою люцерною ПОПП «Еліта».

Досудовим розслідуванням встановлено, що рішенням 16 сесії XXI Київської обласної Ради народних депутатів від 10.03.1994 «Про оголошення нововиявлених та резервування цінних для заповідання територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення» на площі 17 га в околицях м. Тетіїв створено Ландшафтний заказник місцевого значення «Попів Хутір».

Рішенням 24 сесії V скликання Київської обласної ради від 02 квітня 2009 року № 447-24-V «Про оголошення нововиявлених територій та про зміну меж існуючих територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення Київської області» розширено межі території Ландшафтного заказника місцевого значення «Попів Хутір» та затверджено його загальну площу 80 га.

Згідно з охоронним зобов`язанням, зареєстрованим в Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища в Київській області за № ЗЛандМ 4-563 від 05.06.2009, землекористувачем вищевказаного об`єкту природно-заповідного фонду є Тетіївське державне агролісництво.

Відповідно до Статуту ДП «СЛП «Київоблагроліс», затвердженого розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації від 02.12.2016 № 503, підприємство засноване на основі державної власності шляхом приєднання агролісогосподарських підприємств, агролісництв, у тому числі Тетіївського державного агролісництва з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

Отже, всі права та обов`язки Тетіївського державного агролісництва перейшли до ДП «СЛП «Київоблагроліс», у тому числі і обов`язок із забезпечення режиму охорони та збереження територій ландшафтного заказника місцевого значення «Попів Хутір».

Начальником Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області 05.06.2009 затверджено Положення про ландшафтний заказник місцевого значення «Попів Хутір».

Відповідно до п. 2.1. вищевказаного Положення Заказник створено з метою збереження та охорони типової балки, гідрологічно цінної у зв`язку з наявністю водотоків та джерел, розташованої в межах Правобережного лісостепу. Схили балки, здебільшого заліснені, переважає середньовіковий порослевий грабовий ліс з участю дуба, осики, клена польового, ясена, липи, черешні. Багато цінних лікарських рослин. Велика кількість різноманітних біотипів (екотони). Серед комах тут зустрічаються рідкісні види махаон та стрічкарка блакитна, які занесені до Червоної книги України.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» управління територіями та об'єктами природно-заповідного фонду, для яких не створюються спеціальні адміністрації, здійснюється підприємствами, установами та організаціями, у віданні яких перебувають ці території та об`єкти.

Оголошення заказників відповідно до ст. 25 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» проводиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів.

Власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, відповідно до ст. 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Стаття 60 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» визначає, що охорона природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, а також ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків, управління якими здійснюється спеціальними адміністраціями, покладається на служби їх охорони, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України. Охорона територій та об`єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають.

Частиною 5 ст. 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачено, що території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Таким чином, зі змісту вище зазначених норм законодавства вбачається, що для забезпечення режиму охорони та збереження об`єкта природно-заповідного фонду власники або користувачі такого об`єкту зобов`язані вжити всіх необхідних заходів, передбачених Законом України «Про природно-заповідний фонд України».

Відповідно до п. к) ч. 2 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у невиконанні вимог охорони територій та об`єктів природно-заповідного фонду та інших територій, що підлягають особливій охороні, видів тварин і рослин, занесених до Червоної книги України.

Згідно з інформацією ДП «СЛП «Київоблагроліс» Ландшафтний заказник місцевого значення «Попів Хутір» знаходиться у кварталі 21 Тетіївського агролісництва ДП «СЛП «Київоблагроліс», який з 2018 року закріплено за ОСОБА_5 .

Так, наказом генерального директора ДП «СЛП «Київоблагроліс» № 73к від 11.09.2018 ОСОБА_5 прийнято на роботу лісником Тетіївського агролісництва.

Наказом т.в.о. генерального директора ДП «СЛП «Київоблагроліс» від 01.10.2021 № 167к, ОСОБА_5 переведено на посаду майстра лісу Тетіївського агролісництва ДП «СЛП «Київоблагроліс».

Відповідно до положень посадової інструкції майстра лісу Тетіївського агролісництва ДП «СЛП «Київоблагроліс», з якою ознайомлений ОСОБА_5 , майстер лісу, перебуваючи на вказаній посаді, забезпечує систематичне спостереження і належну охорону лісів від пожеж, самовільних рубок, шкідників і хвороб, та їх своєчасне виявлення, сигналізацію, організації їх локалізації та ліквідації; складає акти про самовільні порубки та інші лісопорушення, а також про порушення встановлених правил і вимог пожежної безпеки у лісі та правил і термінів полювання; складає звіти про виконані на закріплених лісових обходах роботи та рух лісопродукції; контролює додержання працюючими агролісництва правил і норм охорони праці, виробничої і трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку; може бути присутнім при прийомі-передачі лісових обходів, має не допускати, щоб лісові обходи залишалися без охорони.

Майстер лісу повинен знати: межі земель лісового фонду, закріплених за лісництвом; межі закріплених за працівником лісових обходів, місце знаходження та стан всіх протипожежних споруд і водойм; топографічні, ландшафтні та лісорослинні умови і особливості закріплених лісових обходів; лісове законодавство; статут підприємства; біологію деревно-чагарникових порід та інших лісових рослин; технологію вирощування лісових культур і захисних насаджень.

ОСОБА_5 , обіймаючи посаду майстра лісу Тетіївського агролісництва ДП «СЛП «Київоблагроліс», уповноважений на виконання адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій, є службовою особою.

Таким чином, майстер лісу Тетіївського агролісництва ДП «СЛП «Київоблагроліс» ОСОБА_5 , будучи службовою особою, під час виконання своїх службових обов`язків, упродовж 2022-2023 років, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на робочому місці, на території кварталу 21 Тетіївського агролісництва, до якого входить Ландшафтний заказник місцевого значення «Попів Хутір», достовірно знаючи свої права та обов`язки, маючи об`єктивну можливість виконувати їх, через несумлінне ставлення до них, в порушення законів України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про природно-заповідний фонд», Посадової інструкції майстра лісу Тетіївського агролісництва, не забезпечив режиму охорони та збереження територій ландшафтного заказника місцевого значення «Попів Хутір», не здійснив заходів щодо попередження, виявлення фактів порушень лісового законодавства, не вжив заходів щодо виявлення порушників та притягнення їх до відповідальності, не доповідав письмово керівництву Підприємства про факт самовільного зайняття земельних ділянок у межах природно-заповідного фонду, не провів оглядів місць самовільного зайняття земельних ділянок, не склав актів (протоколів) про лісопорушення на ввіреній йому території природно-заповідного фонду - ландшафтного заказника місцевого значення «Попів Хутір».

Внаслідок неналежного виконання майстром лісу Тетіївського агролісництва ДП «СЛП «Київоблагроліс» ОСОБА_5 своїх службових обов`язків, упродовж 2022-2023 років ПОПП «Еліта» на території Ландшафтного заказника місцевого значення «Попів Хутір», який розташований на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:015:0001 та :03:015:0002 державної форми власності, що є особливо цінними землями, самовільно зайнято частини вказаних земельних ділянок загальною площею 13,1505 га та здійснено її розорювання і засівання сільськогосподарською культурою - люцерною, що згідно з висновком судової інженерно-екологічної експертизи спричинило шкоду охоронюваним законом державним інтересам у сфері охорони та використання об`єктів природно-заповідного фонду у розмірі 13 019 289, 28 грн, що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

У зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_5 27.08.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Водночас, обґрунтовуючи необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, заступник начальника СВ посилається у клопотанні на те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а також встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інші кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні начальник Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 щодо вирішення питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покладалися на розсуд слідчого судді.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділення поліції №3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004064 від 23.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 367, ст. 236 КК України.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 27.08.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у зазначеному кримінальному провадженні і стосовно нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин слідчий суддя лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, підставою обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- протоколами огляду місцевості від 23.08.2023, 12.09.2023, 09.01.2025 земельних ділянок з кадастровими номерами: :03:015:0001 та :03:015:0002, за результатами якого встановлено факт розорювання частин вказаних земельних ділянок;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 28.08.2023, який повідомив, що біля його водойми знаходяться земельні ділянки, які перебувають в оренді ПОПП «Еліта», директором якого є ОСОБА_8 . На вказаних земельних ділянках посаджений фундук, земельні ділянки огороджено парканом, вільний вхід до ландшафтного заказника місцевого значення «Попів Хутір» не забезпечено;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.07.2024, який повідомив, що має у власності та оренді земельні ділянки, які межують із земельними ділянками ПОПП «Еліта» та на яких висаджено фундук, а міжряддя засіяні сільськогосподарською культурою - люцерною. Земельні ділянки огороджено парканом. Всередині між орендованими земельними ділянками ПОПП «Еліта» наявний ландшафтного заказника місцевого значення «Попів Хутір»;

- висновком судової інженерно-екологічної експертизи № СЕ-19/111-24/51026-ФХЕД від 25.09.2024, згідно з яким шкода, заподіяна порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок самовільного зайняття (розорення) частин земельних ділянок площею 13,1505 га становить 13019289,28 грн.

На переконання слідчого судді, оголошена ОСОБА_5 підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, є обґрунтованою, в розпорядженні органу досудового розслідування є здобуті у визначеному законом порядку достатні відомості, які вказують на наявність ознак вказаного кримінального правопорушення.

Водночас, необхідно зазначити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, обґрунтовуючи клопотання, заступник начальника СВ посилалась на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Так, оцінюючи ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, що відповідно до приписів кримінального законодавства України є нетяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років. Крім того, кримінальним правопорушенням завдано збитків навколишньому природному середовищу у розмірі 13019289,28 грн, що підлягають стягненню з винуватої особи.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Отже, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та усвідомлення можливості засудження до позбавлення волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної до втечі.

Відтак, оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними в будь-який момент кримінального провадження.

Також досить вірогідним є заявлений ризик можливого незаконного впливу на свідків, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 з метою ухилення від покарання умовлянням, підкупом чи погрозами може впливати на свідків, примушуючи їх змінити свідчення та приховати вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, при встановленні наявності ризику впливу на свідків необхідно враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

Водночас, слідчий суддя вважає переконливими доводи прокурора про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, який обґрунтовано тим, що проігнорувавши встановлені законом норми поведінки в суспільстві, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого проти довкілля, що свідчить про відсутність будь-яких стримуючих факторів щодо вчинення протиправної поведінки, у тому числі кримінальних правопорушень. Відтак, наявні передумови для вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення.

Отже, з урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Водночас, застосований до підозрюваного запобіжний захід має корелюватися із ризиками та їх інтенсивністю, а також з особою підозрюваного, тобто має існувати пропорційність між заходом та мірою обмеження права та дієвості його застосування.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Отже, з огляду на викладене та доведеність прокурором наявності обґрунтованої підозри та підстав вважати, що на час розгляду клопотання наявні ризики вчинення дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, у межах строку досудового розслідування, до 27.10.2025, зобов`язавши ОСОБА_5 : прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не виїжджати за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись статтями 176-179, 193-194,196, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування до 27 жовтня 2025 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2)не виїжджати за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді - до 27 жовтня 2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді буде виготовлено та оголошено о 12 год 50 хв. 04 вересня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_10