Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2869/25
У Х В А Л А

04.07.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , за наслідками розгляду у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження №0000003 від 22.01.2024р., за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Виноградівського районного суду поступив обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000003 від 22.01.2024р., за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

Прокурор вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, який відповідає вимогам КПК України та не підлягає поверненню прокурору, кримінальне провадження підсудне Виноградівському районному суду Закарпатської області, підстави для закриття провадження відсутні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подала до суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

В обґрунтування клопотання зазначила, що до суду надано обвинувальний акт який був затверджений 28.04.2025р. процесуальний прокурором ОСОБА_3 .

Згідно наданого реєстру матеріалів кимінального провадження, 28.04.2025р. обвинувальний акт не оформлявсся та не затверджувався процесуальним прокурором.

Згідно вищевказаного реєстру 25.04.2025р. було завтерджено обвинувальний акт по кп 0000003 від 22.01.2024р.

Всупереч вимогам КПК України суду не надано обвинувальний акт затверджений 25.04.2025р., як і не надано розписок обвинуваченого та адвоката про отримання вищевказаного обвинувального акта, а тому сторона захисту не ознайомлена із пред`явленим обвинуваченням.

Окрім того, обвинувальний акт затверджений не уповноваженим прокурором, так як 23.04.2025р. було прийнято постанову про зміну прокурорів, яка суперечить вимогам КПК України, оскільки зміна прокурорів вчинена безпідставно.

Крім того, захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 на підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про скасування арешту майна, а саме арешту автомобіля CITROEN NEMO реєстраційний номер НОМЕР_1 , що накладений ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 20 серпня 2024р.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника та просив їх задовільнити.

Прокурор, заперечував проти повернення обвинувального акту прокурору, вказав, що підстави для повернення обвинувального акту відсутні, просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Заперечив, проти задоволення клопотання про скасуванню арешту майна.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, інші матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Так, надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо підстав для повернення обвинувального акту прокурору, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Частиною 4 ст.110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.

Указаною нормою законодавець встановив чіткі вимоги до змісту обвинувального акта та підстави для повернення його судом першої інстанції прокурору, які розширеному тлумаченню не підлягають.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу.

Перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, визначено частиною 2 ст. 291 КПК України, до яких належать: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно (ч. 3 ст. 291 КПК України).

Крім цього, згідно з ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Перевіркою обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що згідно наявної розписки про отримання копій обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що захисником обвинуваченого, адвокатом ОСОБА_5 та обвинуваченим зазначено, що нею та обвинуваченим 28.04.2025 отримано копію обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування.,

На підставі зазначеного, враховуючи той факт, що захисником особисто на розписці зазначено інформацію про отримання копії обвинувального акту, у суду відсутні належні та допустимі докази які б підтвердили факт не вручення їй та обвинуваченому копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Що стосується доводів сторони захисту, про те, що обвинувальний акт був затверджений не уповноваженим прокурором, то суд зазначає, що відповідно до п.9 ч.1 ст. 3 КПК України, керівник органу прокуратури, це Генеральний прокурор, заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (для прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури), керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень

Відповідно до п. 13 ч.2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання.

Згідно постанови про зміну групи прокурорів від 23.04.2025 у кримінальному провадженні №0000003 від 22.01.2024р., за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, прокурора ОСОБА_3 , який затвердив обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, включено до групи прокурорів, а тому в цій частині клопотання не обґрунтоване.

Оскільки повернення обвинувального акту є правом, а не обов`язком суду, то підставою для повернення обвинувального акта не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити, чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Отже, повернення обвинувального акта прокурору, передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому і таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд приймає у тому випадку, якщо без усунення виявлених недоліків кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.

А тому, суд, вислухавши учасників процесу, вважає, що підстави для повернення обвинувального акту прокурору, відсутні.

Щодо клопотання сторони захисту про скасування арешту на майно, накладеного на стадії досудового розслідування вказаного кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 20 серпня 2024р. у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 22.01.2024р.. накладено арешт на автомобіль марки CITROEN NEMO реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання щодо скасування арешту вказаного транспортного засобі захисник зазначила, що станом на 04.07.2025р. жодні слідчі дії, експертизи по вказаному автомобілі не проводились. Подальше зберігання автомобіля на вуличному майданчику може призвести до пошкодження майна, а тому просила скасувати арешт.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, зі змісту вказаних норм випливає, що арешт майна з метою забезпечення збереження майна не обмежений його видами або колом осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, якщо таке майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а арешт накладений з метою їх збереження.

За таких обставин вказане рухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки є предметом кримінально-протиправних дій. Завданням накладення арешту у даному випадку є запобігання можливості знищення майна.

Згідно положень абз. 2 ч. 1 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Однак суд констатує, що жодних доказів на підтвердження того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано до клопотання не додано.

З врахуванням того,що зазначений транспортний засіб є речовим доказом у справі клопотання про скасування арешту наразі є передчасним.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.2-4 ч.3 ст.314 КПК України, відсутні, відтак кримінальне провадження слід призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Виноградів, вул.Тюльпанів, 24.

Угода у кримінальному провадженні в порядку ст. 468 КПК України не укладалась. Підстави для закриття провадження у випадках, передбачених пунктами 4-8 частини першої або другої статті 284 КПК України не встановлені. Підстави для повернення обвинувального акту відсутні. Справа підсудна Виноградівському районному суду Закарпатської області.

Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Відповідно до ст. 314-1 КПК України необхідно доручити представнику уповноваженого органу з питань пробації Берегівського районного відділу №2 філії Державної установи Центр пробації в Закарпатській області скласти на направити до суду досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту по матеріалам кримінального провадження №0000003 від 22.01.2024 р., за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України на 10.00 год. 10.07.2025 року у приміщенні Виноградівського районного суду Закарпатської області за адресою м.Виноградів, вул. Тюльпанів, 24.

У судове засідання викликати учасників процесу.

Доручити представнику уповноваженого органу з питань пробації Берегівського районного відділу №2 філії Державної установи Центр пробації в Закарпатській області скласти на направити до суду досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

У задоволенні клопотання захисника про скасування арешту транспортного засобу Citroen Nemo, реєстраційний номер НОМЕР_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту оголошення.

Головуючий ОСОБА_1