Справа № 344/8279/25
Провадження № 1-кс/344/3593/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2025 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши в судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000828 від 08.05.2025,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальних провадженнях

№ 0000828 від 08.05.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив нові умисні корисливі злочини за наступних обставин

Так, 07.05.2025 року близько 19 год 17 хв ОСОБА_5 зайшов до приміщення магазину «Сімі» ТОВ «Клевер Сторс», який знаходиться за адресою в м. Івано-Франківську, по вул. Сухомлинського, 2/Б.

Перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_5 підійшов до одного із виставкових стелажів, на якому помітив товарно-матеріальні цінності, після чого в останнього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 , у період дії на території України воєнного стану, який введений відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, та продовженого з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб, відповідно до Указу Президента України № 26/2025 від 14.01.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4220-IX від 15.01.2025, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами та з метою незаконного збагачення, в присутності касира торгівельного залу ОСОБА_6 , який спостерігав за його діями, відкрито викрав із виставкового стелажу упаковку сосисок марки «Три корівки», вартістю 80 грн та упаковку сардельок марки «Міні Сарделіні», вартістю 91,50 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, та усвідомлюючи, що викрадення відбувається у присутності іншої особи, яка розуміє протиправний характер його дій, швидко рухаючись, направився до виходу з приміщення магазину «Сімі», не реагуючи на зауваження ОСОБА_6 , який намагався припинити його протиправні дії та вимагав повернути викрадене майно, застосувавши при цьому до ОСОБА_6 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я в момент заподіяння відштовхнувши його, внаслідок чого останній впав на підлогу, після чого, із викраденим майном, покинув приміщення магазину.

В подальшому, ОСОБА_5 , з відкрито викраденим майном, покинув місце вчинення злочину, якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Клевер Сторс» майнову шкоду на загальну суму 171,60 гривень.

Продовжуючи свою незаконну діяльність, 08.05.2025 близько 19 год 37 хв ОСОБА_5 зайшов до приміщення магазину «Сімі» ТОВ «Клевер Сторс», який знаходиться за адресою в м. Івано-Франківську, по вул. Сухомлинського, 2/Б.

Перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_5 підійшов до одного із виставкових стелажів, на якому помітив товарно-матеріальні цінності, після чого в останнього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 , у період дії на території України воєнного стану, який введений відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, та продовженого з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб, відповідно до Указу Президента України № 26/2025 від 14.01.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4220-IX від 15.01.2025, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами та з метою незаконного збагачення, в присутності касира торгівельного залу ОСОБА_6 , який спостерігав за його діями, відкрито викрав із виставкового стелажу упаковку курячої грудинки марки «Козацька», вартістю 376,56 грн та упаковку гомілок марки «Курячі», вартістю 231,99 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний намір спрямований, на відкрите викрадення чужого майна, та усвідомлюючи, що викрадення відбувається у присутності іншої особи, яка розуміє протиправний характер його дій, направився до виходу з приміщення магазину «Сімі», не реагуючи на зауваження ОСОБА_6 , який прямував слідом за ним та вимагав повернути викрадене майно.

В подальшому, ОСОБА_5 , з відкрито викраденим майном, покинув місце вчинення злочину, якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Клевер Сторс» майнову шкоду на загальну суму 395,36 гривень.

Окрім цього, 08.05.2025 близько 20 год 09 хв ОСОБА_5 зайшов до приміщення магазину «Сімі» ТОВ «Клевер Сторс», який знаходиться за адресою в м. Івано-Франківську, по вул. Сухомлинського, 2/Б.

Перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_5 підійшов до одного із виставкових стелажів, на якому помітив товарно-матеріальні цінності, після чого в останнього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 , у період дії на території України воєнного стану, який введений відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, та продовженого з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб, відповідно до Указу Президента України № 26/2025 від 14.01.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4220-IX від 15.01.2025, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами та з метою незаконного збагачення, в присутності касира торгівельного залу ОСОБА_7 , яка спостерігала за його діями, викрав із виставкового стелажу упаковку курячої грудинки марки «Пряна», вартістю 376,56 грн, упаковку сиру марки «Сокол», вартістю 39,42 грн, упаковку курячого філе марки

«М`ясний хутір», вартістю 291,12 грн, упаковку гомілок марки «Курячі», вартістю 218,04 грн та упаковку курячої четвертини марки «Апетитна», вартістю 217,92 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний намір спрямований на відкрите викрадення чужого майна, та усвідомлюючи, що викрадення відбувається у присутності іншої особи, яка розуміє протиправний характер його дій, швидко рухаючись, направився до виходу з приміщення магазину «Сімі», не реагуючи на зауваження ОСОБА_7 , яка вимагала повернути викрадене майно.

В подальшому, ОСОБА_5 , з відкрито викраденим майном, покинув місце вчинення злочину, якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Клевер Сторс» майнову шкоду на загальну суму 574,71 гривень.

09 травня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09 травня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 186 КК України.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Коломиї, Коломийської міської громади, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, непрацюючий, неодружений, із середньою освітою, раніше судимий: 20.10.2011 вироком Івано-Франківського міського суду за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, із застосуванням

ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки, 08.05.2013 вироком Івано-Франківського міського суду за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і один місяць, звільненого на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.06.2014, 27.03.2017 вироком Івано-Франківського міського суду за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, 23.01.2024 до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скеровано обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень обґрунтовується зібраними в ході кримінального провадження доказами, а саме відомостями, які містяться протоколі огляду місця події, протоколах допитів свідків, протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколах огляду відеозаписів, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , відносяться до тяжких злочинів, за вчинення якого, відповідно до ч. 4 ст. 186 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування чи суду зумовлюється тим, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинені злочини, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, може намагатись уникнути покарання.

Можливість підозрюваного ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні зумовлюється тим, що підозрюваному, відоме місце роботи свідків, оскільки він здійснив там відкрите викрадення чужого майна, тому він шляхом вмовляння, залякування, може схиляти її до зміни власних показань, що може істотно вплинути на досудове розслідування. Оцінюючи наявність цього ризику, варто врахувати, що ризик впливу на свідків існує не лише на етапах досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду.

Можливість підозрюваного ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що у підозрюваного відсутнє офіційне місце працевлаштування, а отже і джерело доходу, у зв`язку з чим підозрюваний ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність чи вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою незаконного збагачення.

Вищенаведене свідчить про те, що ОСОБА_5 схильний до вчинення умисних злочинів, на шлях перевиховання не став та повторно вчиняє кримінальні правопорушення, належних висновків не робить, норми моральної поведінки в суспільстві нехтує, та не бажає ставати на шлях виправлення.

Враховуючи вищенаведені ризики, характеризуючі дані на особу підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не виключатиме ризику переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також жодним чином не зможе запобігти ризику вчинення нового кримінального правопорушення або продовження протиправної діяльності.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, не ініціюється, оскільки до органу досудового розслідування не надходило заяв від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Викладене свідчить про те, що заявлені ризики наявні та обґрунтовані. Оцінюючи особу підозрюваного, з врахуванням статті 178 КПК України, слідство приходить до висновку, що ОСОБА_5 працездатний, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню в слідчому ізоляторі.

Враховуючи вищевикладене, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні яких він підозрюється, відсутність у підозрюваного офіційного працевлаштування, міцних соціальних зв`язків та джерел доходу, ризиків продовження протиправної поведінки, та те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки уникнути вищевказаних ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, так як вони не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

З урахуванням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вчинений із застосуванням насильства визначати розмір застави недоцільно.

Беручи до уваги вищевикладене, вважаю, що застосування менш суворих запобіжних заходів не може запобігти наведеним вище ризикам, а тому просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні зазначили про недоведеність ризиків, просили врахувати характеризуючи дані підозрюваного, який має постійне місце проживання, та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

П.5 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів клопотання вбачається, що 08 травня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09 травня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 186 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією ч. 4 ст. 186 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

В той же час наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище злочину підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, в їх сукупності, а саме: відомостями, які містяться протоколі огляду місця події, протоколах допитів свідків, протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколах огляду відеозаписів, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі Ілійков проти Болгарії зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинення злочину, за яке судом може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі, це створює ризики переховуватися від досудового розслідування.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 зазначеного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, який неодружений, офіційно не працює, його вік, майновий стан, раніше притягався до кримінальної відповідальності, на даний час на розгляді в суді перебуває обвинувальний акт щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та 29.04.2025 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, 357 ч.1 КК України.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання та відповідно для застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, суд враховує майновий стан підозрюваного, практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкримінований злочин та матеріальний стан особи.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього передбачених у ст. 194 КПК України обов`язків.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 липня 2025 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Визначити заставу 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 90840 ( дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26289647, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002265).

У разі внесення застави покласти на підозрюваного на строк до 06 липня 2025 року обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утриматися від спілкування із свідками в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1