ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1304/25 Справа № 186/1184/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в режимі відеоконференції),

представника третьої особи, щодо майна

якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 29 травня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000339,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 29 травня 2025 року клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на майно, а саме: - бензопилу STIHL 180/с з маркуванням 831119348; - бензопилу STIHL MS 361 без маркування; - фрагменти деревини у загальній кількості 120 штук, які мають на собі сліди спилу діаметром від 8 см до 53 см, довжиною від 46 см до 97 см; - стовбур деревини зі слідами спилу, довжиною 758 см, діаметром 57 см. та на автомобіль марки «ВАЗ 2115», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , шляхом заборони власнику майна розпоряджатися ним, з метою унеможливлення його знищення, відчуження.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль марки «ВАЗ 2115», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в частині накладення арешту на автомобіль «ВАЗ 2115», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Посилається на те, що ані в клопотанні про накладення арешту, ані в постанові про визнання речовим доказом слідчим не зазначено, яким саме критеріям речових доказів згідно із ст. 98 КПК України відповідає автомобіль «ВАЗ 2115», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Власник автомобіля ОСОБА_8 не має жодного процесуального статусу у цьому кримінальному провадженні, транспортний засіб є сімейним автомобілем родини ОСОБА_8 , перебуває фактично у спільній сумісній вартості подружжя, при цьому подружжя має неповнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є особою з інвалідністю.

В клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах взагалі відсутні будь-які документи, що підтверджують розмір завданої істотної шкоди, заподіяння якої охоплюється диспозицією ст. 246 КК України, та яка є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу злочину. Крім того, відсутні у матеріалах справи відомості про те, що будь-якій особі у цьому провадженні дійсно заподіяна шкода та відомості про визнання особи потерпілою, цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Заслухавши суддю-доповідача, представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, з наданих до клопотання слідчого матеріалів вбачається, що ВП №3 Синельниківського РУП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000339 від 26.05.2025 року за ч. 2 ст. 246 КК України, за фактом того, що невстановлені особи здійснюють незаконну порубку деревини.

26 травня 2025 року в період часу з 17:06 до 17:21 години проведено огляд місця події, що розташоване за межами м.Шахтарського, Синельниківського району, Дніпропетровської області, з координатами 48.335796 36.416248. На момент огляду на земельній ділянці перебували 3 особи, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , які пояснили, що вони 26 травня 2025 року приблизно о 08:00 годині на автомобілі ВАЗ 2115, д.р.н. НОМЕР_1 , приїхали до місця для подальшого здійснення розпилу деревини, яка знаходилась на землі.

Постановою слідчого від 26.05.2025 виявлені в ході проведення вищезазначеного огляду місця події автомобіль ВАЗ 2115, д.р.н. НОМЕР_1 , який, згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , бензопили STIHL 180/c з маркуванням НОМЕР_2 та у STIHL MS 361 без маркування, - фрагменти деревини у загальній кількості 120 штук, які мають на собі сліди спилу, діаметром від 8 см до 53 см, довжиною від 46 см до 97 см, стовбур деревини зі слідами спилу, довжиною 758 см, діаметром 57 см визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000339 від 28.01.2025 року.

Слідчий звернувся із клопотанням про накладення арешту, зокрема, на автомобіль ВАЗ 2115, д.р.н. НОМЕР_1 , який згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , з метою забезпечення збереження речового доказу, який є предметом вчинення кримінального правопорушення, тому незастосування заборони розпорядження може призвести до його знищення, відчуження, приховування.

Відповідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, щодо майна, на яке рішенням слідчого судді було накладено арешт, є підстави обґрунтовано вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, так як огляд проводився в присутності власника автомобіля ОСОБА_8 , під час огляду у вказаному автомобілі були виявлені та вилучені бензопили, фрагменти деревини та стовбур деревини, а тому арешт на це майно був накладений з дотриманням вимог закону.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що власник майна не має відношення до кримінального правопорушення, тому арешт майна порушує право власності та не є пропорційний - не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім цього, відповідно до ухвали слідчого судді власник майна не обмежений у праві користування автомобілем.

Доводи апелянта про недостатню обґрунтованість ухвали слідчого судді про арешт майна, є його особистою суб`єктивною оцінкою та не обґрунтовують необхідності скасування правильного по суті судового рішення.

Посилання в апеляційній скарзі, що клопотання слідчого на містить відомостей, передбачених ст. 171 КПК , є необґрунтованим, так як відповідно до матеріалів клопотання зазначено, що метою арешту є запобігання знищення, відчуження, приховування речового доказу, так як, зокрема, автомобіль було виявлено на місці огляду місцевості.

Не є слушними посилання представника власника майна на те, що у цьому кримінальному провадженні відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 246 КК України , оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу злочину постановлюється виправдувальний вирок.

Матеріали провадження містять відомості, що вказують на правову кваліфікацію кримінального провадження за ч. 2 ст.246 КК України, а саме: незаконна порубка дерев, що може вказувати на незаконність дій, а відсутність відомостей щодо заподіяння істотної шкоди підлягає встановленню в ході досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення експертиз.

Разом з тим, під час апеляційного перегляду прокурором було повідомлено, що у цьому кримінальному провадженні, зокрема, власнику автомобіля ВАЗ 2115, д.р.н. НОМЕР_1 , - ОСОБА_8 було повідомлено про підозру та встановлено, що розмір завданої істотної шкоди становить 248912,25 гривень, подальші обставини встановлюються органом досудового розслідування.

Отже, арешт на автомобіль був накладений з дотриманням вимог закону, а тому доводи апеляційної скарги з цих підстав є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що прокурором доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, тому на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З огляду на вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги на цьому етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 29 травня 2025 року - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 29 травня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3