Справа № 455/944/25
Провадження № 1-кс/455/232/2025
У Х В А Л А

10 липня 2025 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 погоджене з начальником Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000225, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Приборжавське Іршавського району Закарпатської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно- технічною освітою, раніше судимого, послушник Свято-Миколаївського монастиря (с. Іза-Карповтлаш), неодруженого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10.07.2025 року слідчий СВ ВП № 1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням із начальником Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_7 , звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 15.05.2025 року у кримінальному провадженні №0000225 від 14.05.2025 року стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, до15 серпня 2025 року включно.

Клопотання мотивує тим, що

- ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років;

- продовжують існувати ризики, передбачені п.1,4,5 ст. 177 КПК України;

- застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не в силі запобігти зазначеним у клопотанні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного;

- обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного: є необхідність отримати висновок судової амбулаторної психіатричної експертизи, провести інші слідчі (розшукові) дії, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, у зв`язку з чим керівник Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_8 продовжив строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000225 до трьох місяців, тобто до 15.08.2025 року.

Слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання та просили задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 , заперечив проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою. Просив застосувати до підозрюваного «нічний» або цілодобовий домашній арешт. У разі ж якщо слідчий суддя прийде до висновку про неможливість застосувати більш м`якого запобіжного заходу, ніж продовження тримання під вартою, просив зменшити заставу до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти продовження строку тримання під вартою. Зазначив, що справа проти нього сфабрикована, висунута йому підозра незаконна, всі надані раніше покази робив під примусом, зазнав незаконного поводження. Підтвердив, що усвідомлено та добровільно відмовився від отримання примірника клопотання з долученими до нього матеріалами в знак протесту проти висунутої йому підозри. По суті клопотання - просив домашній арешт або за місцем реєстрації або в Свято-Миколаївському монастирі (с. Іза-Карповтлаш), послушником якого він є. Мотивував тим, що має гіпертонію, а надану медичну допомогу в установі виконання покарань вважає недостатньою. Повідомив, що має сестер, які можуть допомагати за необхідності, і в монастирі його знають, розписував ікони і може там жити. Надав письмове заперечення, у якому просив скасувати незаконну ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 15.05.2025 року та негайно звільнити з-під варти.

В судовому засіданні слідчий суддя запропонував ОСОБА_5 час для ознайомлення з клопотанням та доданими до нього документами, на що отримав відмову. Підозрюваний повторно підтвердив що це його усвідомлена позиція.

Вислухавши аргументи, доводи та заперечення учасників судового провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого, погоджене з прокурором, підлягає задоволенню частково з наступних підстав та з таких мотивів.

СВ відділення поліції № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000225 від 14.05.2025 року за ч.4 ст. 185 КК України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.07.2025 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000225 розпочато 14.05.2025 року. В його межах письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, складено та вручено підозрюваному 15 травня 2025 року о 13:40 згідно з вимогами ст. 278 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 15.05.2025 року стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 13 липня 2025 року.

Згідно з положеннями статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою в кримінальних провадженнях подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, прокурором, слідчим за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України).

Керуючись ст. 176-178, 184, 193-194, 196-199 КПК України, з метою визначення чи є законні підстави для продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчому судді під час вирішення клопотання в межах його доводів необхідно встановити: кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та обґрунтованість підозри; обґрунтованість ризиків, які заявлені стороною обвинувачення, а також обставини, які свідчать, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У ході досудового розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, зокрема востаннє 04.01.2024 року Закарпатський апеляційним судом за ст. 71, ч.2 ст.185 ККУ, в умовах воєнного стану, свідомо ігноруючи особливий стан в Україні, близько 06:00 год 14.05.2025, перебуваючи в м. Старий Самбір, площа Ринок, Самбірського району Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, шляхом вільного доступу проник у приймальне відділення Старосамбірської ЦРЛ, що розташоване за адресою м.Старий Самбір, пл.Ринок, 1 Самбірського району Львівської області, де із жіночої сумки, яка знаходилася на ліжку, таємно викрав гаманець червоного кольору у якому були 50 євро, що становить еквівалентно, станом на 14.05.2025, згідно даних Національного банку України 2304,62 грн, 100 доларів США, що становить еквівалентно, станом на 14.05.2025, згідно даних Національного банку України 4150, 04 грн та 2000 грн, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 8454,54 гривень.

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у таємному викраденні чужого майна ( крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст. 185 КК України.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен лише визначити чи є його причетність до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування запобіжного заходу.

З аналізу доводів, викладених в клопотанні та встановлених в судовому засіданні під час дослідження матеріалів, зокрема зі змісту протоколів огляду місця події від 14 та 15 травня 2025 року, протоколу допиту потерпілої ОСОБА_9 від 14 травня 2025 року, протоколу допиту підозрюваного від 15 травня 2025 року за участі захисника, де ОСОБА_5 зазначає про обставини заволодіння «кошильком» з грошима, заяви підозрюваного про добровільну видачу купюри номіналом 50 ЄВРО, постановами про визнання речовими доказами від 03.06.2025 року, висновку експерта №СЕ-19/114-25/12272-Д дозволяють виснувати про належний для поточного етапу досудового розслідування рівень обґрунтованості тверджень слідчого та прокурора про те, що кримінальне правопорушення мало місце і це правопорушення, можливо, вчинене підозрюваним. За таких обставин, враховуючи дослідженні в судовому засіданні відомості щодо обставин вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, та можливу роль ОСОБА_5 у ньому, не вирішуючи при цьому питання про доведеність його вини та правильність кваліфікації дій, а виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя переконався в тому, що аналіз представлених матеріалів пов`язує підозрюваного зі злочином, доводячи причетність до нього в такій мірі, що виправдовує подальше розслідування та встановлює можливість вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно нього, а тому приходить до висновку про обґрунтованість підозри щодо можливого вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваного до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.

Слідчий суддя враховує позицію підозрюваного ОСОБА_5 про те, що він відмовляється від всіх показань, заяв та підписаних ним документів. Однак на цьому етапі розслідування кримінального правопорушення, навіть якщо виключити показання ОСОБА_5 , надані ним під час допиту 15.05.2025 року, та його заяву про добровільну видачу купюри, орган досудового розслідування надав достатньо доказів, що свідчать про вірогідність його причетності до вчинення інкримінованого злочину та необхідності застосування обмежувального заходу. Твердження підозрюваного про фальсифікацію матеріалів справи, отримання їх під тиском, насильством, катуванням чи примусом, є настільки абстрактними та викладені загальними фразами, що позбавляє слідчого суддю належним чином зреагувати на них. Твердження стосуються подій 14-16 травня 2025 року. В судовому засіданні 15.05.2025 року таких заяв підозрюваний не висував, жодних ознак протиправного поводження чи обмеження його свободи слідчий суддя не встановив. 15.05.2025 року підозрюваному був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому після проголошення ухвали позбавлення особи свободи було законним.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Обов`язок обґрунтування ризиків кримінального провадження покладено КПК України на слідчого, прокурора.

Обґрунтовуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , слідчий послався на те, що ризики того, що він може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; затягувати досудове розслідування, ухиляючись від явки в органи досудового розслідування та суду, оскільки може бути відсутній по місцю проживання, так як проживає у іншій області та не має стійких та міцних соціальних зв`язків; вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, оскільки раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень не зменшилися та продовжують існувати.

Зазначаючи у своєму клопотанні про існування ризику переховування, орган досудового розслідування посилається на те, що за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, та з врахуванням того, що він не має міцних соціальних зв`язків, це може спонукати підозрюваного до втечі.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), тяжкість обвинувачення сама по собі не може бути виправданням тривалих періодів запобіжного ув`язнення. Проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у п.80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» ((Ilijkov v.Bulgaria, заява №33977/96 від 26/07/2001), а також п. 36 рішення у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) ЄСПЛ нагадав, що «суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину». В обидвох рішеннях ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Однак, Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою (див. рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» (Іlijkov v. Bulgaria), заява № 33977/96, пункти 80-81, рішення від 26 липня 2001 року).

Ризик переховування від органу досудового розслідування або суду продовжує існувати, є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує покарання, що передбачене законом за вчинення злочину, який інкримінується ОСОБА_5 , оцінюючи його у сукупності з реальною можливостю покинути місце проживання у зв`язку з відсутністю міцних соціальних зв`язків, тим самим ухилитись від явки в органи досудового розслідування та суду та затягнути досудове розслідування, приходить до висновку, що ризики переховування від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та затягування досудового розслідування не зменшилися та продовжують існувати.

Також, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 ніде не працює, не має постійного, офіційного та законного джерела доходів, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, а також враховуючи те, що підозрюваний був засуджений за аналогічне кримінальне правопорушення, усвідомлюючи можливість настання відповідальності, а також суворість покарання, обґрунтовано підозрюється у протиправному посяганні на чужу власність, існують ризики того, що, перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти аналогічні правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що для небезпеки переховування, затягування досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення має значення не лише суворість можливого покарання, але й особа підозрюваного. У зв`язку із цим суд враховує, що на момент розгляду цього клопотання ОСОБА_5 досяг 50-річного віку, є громадянином України, неодружений, є особою працездатного віку, але не має не має легального заробітку, суспільно-корисною працею не займається, не має міцних соціальних зв`язків, перебуває на обліку в психіатра. Також слідчий суддя враховує, що інкримінований підозрюваному ОСОБА_5 злочин відноситься до корисливих, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні правопорушення.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що така оцінка стосується перспективних фактів. Існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справі «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX (витяги)). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (див. рішення від 23 вересня 2008 р. у справі «Вренчев проти Сербії» (Vrenсev v. Serbia), заява № 2361/05, п. 76).

При вирішенні цього питання слідчий суддя виходить з того, що: особисте зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на тяжкість кримінального правопорушення за частиною 4 статті 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється особа, та встановлені ризики; заяв про взяття на поруки підозрюваного не надходило; враховуючи обставини кримінального правопорушення за частиною 4 статтею 185 КК, вчинення яких встановлені на рівні обґрунтованої підозри, дієвість кримінального провадження не зможе забезпечити і застава.

Щодо можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації. Згідно інформації про особу підозрюваного зареєстрованим місцем проживання є АДРЕСА_1 . Зі слів підозрюваного будинок дістався йому після смерті батька. Однак ОСОБА_5 не надав на підтвердження цієї інформації документів, що не дає можливості слідчому судді перевірити правдивість цього факту, з`ясувати думку власника житла, якщо з`ясується що це не підозрюваний, придатність будинку для відбування запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Крім того, і сам підозрюваний підтвердив, що за місцем реєстрації не має міцних соціальних зв`язків, не прив`язаний до місця реєстрації жодними обов`язками. Тому слідчий суддя вважає, що сторона захисту не довела, що перебуванням за місцем реєстрації зможе забезпечити належну процесуальну поведінку та нівелює ризики, про які стверджує орган досудового розслідування. Щодо застосування домашнього арешту за місцезнаходженням Свято-Миколаївського монастиря (с. Іза-Карповтлаш), послушником якого, з його слів, він є, то підозрюваний ОСОБА_5 не довів, що територія монастиря може розглядатися як житло підозрюваного.

Враховуючи наведені в ухвалі характеристики кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК, на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та зможе запобігти цим ризикам.

Слідчий суддя звертає увагу, що в цьому провадженні тримання під вартою підозрюваного не є безальтернативним запобіжним заходом, адже передбачає в якості альтернативи заставу.

Доводи ОСОБА_5 про те, що за місцем попереднього ув`язнення не отримує належну медичну допомогу слідчий суддя відхиляє, оскільки такі доводи матеріалами справи не підтверджені (відсутні відомості щодо відмови у надані медичної допомоги, довідки про стан здоров`я тощо).

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості ще не виходить за межі розумного строку, продовження строку тримання під вартою розглядається вперше, відповідає особі підозрюваного, характеру та тяжкості інкримінованого діяння, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від органів досудового розслідування та суду, а стан його здоров`я на даний час не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення.

Обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , є необхідність в отриманні висновку судової амбулаторної психіатричної експертизи, що має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим керівник Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_8 продовжив строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000225 до трьох місяців, тобто до 15.08.2025 року.

Згідно ч. 1, 3 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Враховуючи ту обставину, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 15.08.2025 року, за твердженням прокурова судова амбулаторна психіатрична експертиза знаходиться на стадії формування висновку, слідчий суддя виснує про наявність обґрунтованих підстав для визначення строку дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 02.08.2025 року, який є таким, що відповідає передбаченому законом строку.

Враховуючи характер та обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, положення ч. 4 ст. 183 КПК України, матеріальне становище підозрюваного, строк перебування у місці попереднього ув`язнення, слідчий суддя вважає за доцільне зменшити розмір застави та встановити в розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Старосамбірського районного суду Львівської області (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742 , банк отримувача ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0000757 ), після внесення якої ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України, оскільки саме така застава достатня забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків.

Визначаючи розмір застави необхідно згідно ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Підозрюваний не позбавлений права, передбаченого ст. 201 КПК України, звернутися до слідчого суді, суду про зміну запобіжного заходу. Слідчий, прокурор не позбавлений права, передбаченого ст. 200 КПК України, звернутися до слідчого суді, суду про зміну запобіжного заходу.

Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.176-178, 183, 186, 193, 194, 196-197, 199,309, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене з начальником Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000225, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 02 серпня 2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Старосамбірського районного суду Львівської області (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742 , банк отримувача ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0000757).

У разі внесення застави у розмірі, визначеному в ухвалі, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду, а також покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч.7 і ч.8 ст.182 КПК України, підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії даної ухвали встановити до 02.08.2025 року.

Копію ухвали направити для відома начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Копію даної ухвали негайно після її оголошення вручити ОСОБА_5 .

Виконання даної ухвали доручити відділенню поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ВП ГУНП у Львівській області.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СВ відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 14.07.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1