Справа № 203/5224/25
Провадження № 1-кс/0203/3116/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

01 серпня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 26 липня 2025 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001991 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 1 ст. 286-1 КК України, у вигляді арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2025 року до слідчого судді надійшло клопотання, складене слідчим, погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене у кримінальному провадженні № 0001991, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 липня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Клопотання, яке за формою та змістом відповідає статті 171 КПК України, подане на предмет арешту в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України велосипеда, без назви та даних, що на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та перебуває у фактичному користуванні останнього, в обґрунтування якого слідчий зазначає, що арешт майна на вказане є необхідною умовою для досягнення дієвості цього кримінального провадження, адже велосипед, без назви та даних, є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зберіг на собі його сліди вчинення та містить інші відомості, що можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і, необхідні у незмінному стані для проведення відповідних експертиз, а застосування заборони користування, розпорядження та відчуження майном виправдані тим, що існують об`єктивні підстави вважати, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Крім цього, накладення арешту на велосипед, без назви та даних, у даному випадку має суттєве значення для безперешкодного та своєчасного призначення та проведення судової трасологічної експертизи, судової експертизи технічного стану транспортного засобу, та інших експертиз з метою встановлення істини та досягнення завдань кримінального провадження, а також збереження речових доказів.

Слідча, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилася, 01 серпня 2025 року подала заяву про розгляд клопотання за його відсутності, що за ч. 1 ст. 172 ст. КПК України не перешкоджає розгляду клопотання у відсутності слідчого.

Власник майна, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду до суду не подавав, що за ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання за відсутності представника власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання слідчого, приходить наступного висновку.

З матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що 26 липня 2025 року о 21:00 годині водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем Skoda Octavia, з номерним знаком НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, рухався по вул. Волівачів в напрямку від вул. Козирєва до вул. Природна та під час свого руху в районі перехрестя із вул. Природна здійснив наїзд на велосипедиста, ОСОБА_5 , 2003 року народження, який рухався в зустрічному напрямку з лівого боку відносно руху автомобіля.

Внаслідок ДТП водію велосипеда спричинені тілесні ушкодження.

26 липня 2025 року під час огляду було виявлено та вилучено велосипед, без назви та даних (керував і є фактичним власником ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), та направлено на майданчик для зберігання транспортних засобів ГУНП в Дніпропетровській області, який розташований за адресою: м. Дніпро вул. Дніпросталівська, 22к.

27 липня 2025 року велосипед, без назви та даних постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001991 від 26 липня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Відповідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно п. п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на встановлені обставини, приймаючи до уваги, що матеріали кримінального провадження можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав за п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 26 липня 2025 року майно, а саме велосипед, без назви та даних, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Крім цього, зважаючи на те, що слідчим доведена необхідність проведення судових експертиз, таких як судова трасологічна експертиза, судова експертиза технічного стану транспортного засобу, для яких об`єкт дослідження (транспортний засіб) має бути у незмінному стані, то слідчим обґрунтовано заявлено про застосування заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном, адже невжиття таких заходів може призвести до пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення транспортного засобу порівняно зі станом транспортного засобу під час його вилучення в результаті ДТП, тому слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт з забороною відчуження, розпорядження та користування велосипедом, без назви та даних, будь-яким особам у будь-який спосіб, окрім здійснення слідчих процесуальних дій, спрямованих на досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна, а ст. 175 КПК України покладає обов`язок негайного виконання ухвали про арешт майна на слідчого, прокурора.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 26 липня 2025 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001991 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 1 ст. 286-1 КК України, у вигляді арешту майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном на вилучені 26 липня 2025 року в ході огляду місця події, а саме:

- велосипед, без назви та даних, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебуває у фактичному користуванні останнього.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 та прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, може бути оскарження в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1