УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000032 від 24.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201-4 КК України, звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 у якому просить накласти арешт на майно, що було вилучене 14.03.2025 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та на території земельної ділянки з кадастровим номером :85:242:0081 на якій вони розміщені.

В обґрунтування клопотання зазначає, що громадяни ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 під час дії правового режиму воєнного стану, ввозять на територію України транспортні засоби, як гуманітарну допомогу, які в подальшому реалізують за грошові кошти та розбираються на запчастини для їх подальшого продажу.

14.03.2024 в ході проведення обшуку у нежитлових приміщеннях, надвірних, підвальних, господарських будівлях та спорудах, які до нього відносяться, за адресою: м. Київ, вул. Сирецька, 33Г, та на території земельної ділянки з кадастровим номером :85:242:0081 на якій вони розміщені, які у своїй протиправній діяльності використовує ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено ключі від транспортного засобу Skoda, д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказані матеріальні об`єкти вилучені в ході обшуку визнані речовими доказами у порядку ст. 98 КК України, оскільки в них можуть міститись відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також були отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задоволити з викладених у ньому підстав.

Представник власників майна в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого за безпідставністю.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000032 від 24.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201-4 КК України.

В ході проведення 14.03.2025 обшуку у нежитлових приміщеннях, надвірних, підвальних, господарських будівлях та спорудах, які до нього відносяться, за адресою: м. Київ, вул. Сирецька, 33Г, та на території земельної ділянки з кадастровим номером :85:242:0081 на якій вони розміщені, було виявлено та вилучено вищевказане майно, яке в подальшому постановою слідчого визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Як встановлено в ході судового розгляду, ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 03.02.2025 накладено арешт на автомобіль Skoda Oktavia, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , при цьому вказаний транспортний засіб був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , згодом на підставі АКТУ приймання-передачі від 10.01.2025 переданий військовослужбовцю військової частини НОМЕР_3 Національній гвардії України ОСОБА_11 .

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 170 КПК України про те, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, з урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення, оскільки повернення арештованого майна його власнику у користування його володільцю не зашкодить подальшому досудовому розслідуванню і проведенню інших процесуальних дій та не вплине на правильність прийнятого судом рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на майно, а саме на речі які вилучено 14.03.2025 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та на території земельної ділянки з кадастровим номером :85:242:0081 на якій вони розміщені, а саме на ключ від транспортного засобу Skoda, д.н.з. НОМЕР_1 , повернувши його у користування власнику ОСОБА_11 без права відчуження, до завершення проведення судових експертиз у кримінальному провадженні під розписку про забезпечення його схоронності.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя