У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/122/25

28 травня 2025 року селище Богородчани

Слідчий суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , з участю слідчого СВ ВП№2 ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани клопотання слідчого СВ ВП№2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, майора поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 від 30 січня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно підозрюваного :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження та реєстрації АДРЕСА_1 , військово службовця 3 відділення охорони 4 взводу охорони 2 роти охорони 5 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

30.01.2025р. слідчий СВ ВП№2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , звернулася до слідчого судді із клопотанням, погодженим із прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 від 30.01.2025р. про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 ..

Клопотання мотивовано тим, що СВ відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000343, від 08.06.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відповідно до якого солдат ОСОБА_5 , 24.04.2023 діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, в умовах воєнного стану, покинувши медичний заклад комунального некомерційного підприємства «Сокальська районна лікарня» Сокальської міської ради Львівської області де проходив лікування та не з`явився вчасно, без поважних причин на службу, після виписки із лікувального закладу, таким чином незаконно, без поважних причин, перебуває поза розташуванням військової частини НОМЕР_1 по даний час.

10.02.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , було оголошено у держаний розшук, та заведено оперативно-розшукову справу №182/01/2025..

У вчиненні даного злочину за правовою кваліфікацією ч.5 ст. 407 КК України підозрюються громадянин ОСОБА_5 , якому 28 травня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин, який відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років. Крім того, підозрюваний не має постійного місця роботи, за місцем служби характеризується позитивно, переховувався від військової служби, тому останній будучи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, також перебуваючи на волі останній може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом. Крім того, перебуваючи на волі, підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а саме ОСОБА_5 може продовжить свою злочинну поведінку, чим підриватиме авторитет Збройних Сил України, а відчуття безкарності підриватиме бойовий дух військовослужбовців, які разом із ним проходять військову службу, що є наявними ризиками п. 1,4,5 ст. 177 КПК. Крім того, може вплинути на свідчення свідків, з чого вбачається наявний ризик, передбачений п.5 ст. 177 КПК. Тому просить обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий в судовому засіданні, клопотання підтримав, обґрунтовуючи його належними доказами, наполягає на його задоволенні.

Прокурор клопотання слідчого підтримав і зазначив, що без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, і підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вплинути на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що позбавить слідство можливості закінчити досудове розслідування по даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання.

Адвокат підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід до його підзахисного, а саме у виді домашнього арешту.

Вислухавши думку всіх учасників процесу, дослідивши письмові докази слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Підозра пред`явлена ОСОБА_5 обґрунтована доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме: витягом з ЄРДР, повідомленням про вчинення військовослужбовцем кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України від 10.05.2023р., актом службового розслідування від 10.05.2023р., доповіддю про СЗЧ від 24.04.2023р., витягами з наказів по особовому складу від 19.03.2022р. та від 20.04.2023р., направленням на лікування від 20.04.2023р., епікризом з історії хвороби №4292, протоколом допиту свідка від 20.03.2024р., протоколом обшуку від 28.05.2025р., повідомленням про підозру від 17.01.2025 року.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Зміст показів потерпілого та свідків дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 причетний до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КГІК України (переховуватися від органів досудового розслідування та суду), полягає в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як усвідомлює, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачено в санкції ч. 5 ст. 407 КК України виключно позбавлення волі від 5 до 10 років. Про ризик переховування свідчить і те, що у підозрюваний ОСОБА_5 , вже покидав медичний заклад комунального некомерційного підприємства «Сокальська районна лікарня» Сокальської міської ради Львівської області де проходив лікування та не з`явився вчасно, без поважних причин на службу, після виписки із лікувального закладу, що було підставою для оголошення його у розшук.

Також, є обґрунтованим ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КІІК України (перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується), який полягає в тому, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом. Також може впливати на свідків та вживати інших заходів до перешкоджання встановленню об`єктивної істини по кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному відомо місце проживання свідків.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється), зокрема, полягає в тому, що ОСОБА_5 , без обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може продовжити свою злочинну поведінку, чим підриватиме авторитет Збройних Сил України, а відчуття безкарності підриватиме бойовий дух військовослужбовців, які разом із ним проходять військову службу.

Відповідно до норм чинного законодавства право на свободу та особисту недоторканність є одним із найбільш значущих прав людини. Відповідно до ст. 29 ч. 2 Конституції України та ст. 5 пункту 1 підпункту «с» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, а саме законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, враховуючи його вік, стан здоров`я, переховування від служби в ЗСУ та проживання з дружиною та батьками і братом, які мешкають в окремому будинку, відсутність заробітку та роботи в зв`язку з переховуванням, відсутність у нього усталених здорових соціальних зв`язків, відсутність судимості в силу ст. 89 КК України, підозру у вчиненні злочину пред`явлено після залишення лікувального закладу та не повернення до військової частини, та перебування у розшуку, які свідчать про те, що зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 може бути спроба переховування від органів досудового розслідування, та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що відповідно до п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України є наявними ризиками.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст. 183 КПК під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З огляду на наявність у даному випадку виключних обставин, передбачених ч. 4 ст.183 КПК України, які дають підстави не визначати розмір застави, слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, вважає за необхідне не визначати ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави, оскільки такий альтернативний запобіжний захід, з урахуванням тривалого переховування від служби в ЗСУ з 2023 року не відповідає обставинам вчиненого кримінального правопорушення.

Щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, то цілі і завдання запобіжного заходу на переконання суду не будуть дотримані при визначенні домашнього арешту ОСОБА_5 за місцем його постійного проживання. Відповідно до пояснень ОСОБА_5 , після СЗЧ він переховувався від служби в ЗСУ разом з дружиною та батьками за місцем свого проживання, тому продовження такого проживання не сприятимуть цілям та завданням запобіжного заходу.

Крім того, у відповідності з ч. 8 ст. 176 КК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою. Альтернативи такого запобіжного заходу не передбачено законом.

Розглянувши клопотання, перевіривши матеріали справи, враховуючи думку слідчого та прокурора, які вважають необхідним застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти обрання запобіжного заходу тримання під вартою, з урахуванням безпідставності застосування більш м`якого запобіжного заходу та безпідставності визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави, які за наявних обставин справи та характеризуючих відомостей про особу є недостатніми, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та є підстави для його задоволення, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

При цьому, застосування запобіжного заходу визначається на строк 60 днів, який не може перевищувати такого строку з дати вручення особі повідомлення про підозру. Як було з`ясовано в судовому засіданні та з підпису про отримання підозри, ОСОБА_5 підозру було вручено 28.05.2025 року.

На підставі викладеного ст. 176, 177, 178 КПК України та керуючись ст. 182, 183, 184, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження та реєстрації АДРЕСА_1 , військово службовця 3 відділення охорони 4 взводу охорони 2 роти охорони 5 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів терміном до 27 липня 2025 року включно з утриманням його в Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)" (м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 70 "а").

Копію ухвали для організації виконання в частині застосування запобіжного заходу - тримання під вартою - направити начальнику Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)".

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_5 та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді.

Ухвала підлягає виконанню негайно після її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення і може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення в частині застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя ОСОБА_1