Справа № 578/1016/20
Провадження № 1-кп/591/407/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

учасники судового провадження:

секретар судового засідання

ОСОБА_2

сторони кримінального провадження:

з боку обвинувачення:

прокурор ОСОБА_3 в режимі відео конференції

з повідомленням потерпілого ОСОБА_4

з боку захисту:

обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Зарічного районного суду м. Суми у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000200 від 13.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 187, частиною третьою статті 357 Кримінального кодексу України,

клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

та установив:

В провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває на розгляді обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за №0000200 від 13.07.2020 стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за частиною другою статті 187, частиною третьою статті 357 Кримінального кодексу України.

Стосовно ОСОБА_5 брано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави, строк дії якого спливає 21.09.2025.

05.09.2025 прокурор подала до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави на підставі пп.1, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України /далі - КПК/, які дають достатні підстави уважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі притягнення до кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та джерела доходів, міцних соціальних зв`язків не підтримує, що в сукупності могло б утримувати обвинуваченого від переховування від суду. Будучи під домашнім арештом, ОСОБА_5 продовжив злочинну діяльність та вчинив кримінальний проступок, тобто має асоціальну поведінку. З урахуванням цих обставин інші більш м`які запобіжні заходи, крім тримання під вартою, не будуть ефективними і не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Також відсутні підстави для визначення розміру застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства. Продовження ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає стандарту «розумної підозри».

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримала заявлене клопотання.

Обвинувачений проти продовження строку тримання під вартою заперечував. Просив змінити на більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Захисник також просила обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.Обвинувачений має зареєстроване місце проживання, соціальні зв`язки за місцем проживання. За час перебування під вартою він зробив для себе певні висновки.

Інші учасники судового провадження утрималися від висловлення процесуальної позиції з цього питання.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд доходить наступних висновків.

За правилами частини третьої статті 331 КПК, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в статті 177 КПК, Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.

Строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до частини першої статті 197 КПК не може перевищувати шістдесяти днів.

Так, з матеріалів кримінального провадження слідує, що обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, і строк тримання збігає 21.09.2025.

При вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п. 1, 5 частини першої статті 177 КПК, а саме: можливості ОСОБА_5 переховуватися від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, про наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК, відповідно до частини першої статті 178 КПК, свідчать такі обставини, як асоціальна поведінка ОСОБА_5 у суспільстві і не бажання ставати на шлях виправлення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення. Він також не має постійного місця роботи, не навчається.

Прокурором обґрунтовано наявність ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК, виходячи з того, що будучи під кримінальним переслідуванням та домашнім арештом, він не дотримавця процесуальної поведінки по виконанню ухвали суду, продовжив злочинну діяльність та вчинив кримінальне правопорушення за частиною першою статті 126 КК, за яке був засуджений до покарання у виді громадських робіт.

Надані сторонами кримінального провадження матеріалищодо особи обвинуваченого та міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини,також були предметом дослідження суду, але таких, які б були достатнім стримуючим фактором його поведінки, не встановлено. Перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання ОСОБА_5 матиме реальну можливість переховуватися від суду, вчиняти інше кримінальне правопорушення, що свідчить про існування ризиків, які не зменшились.

Жодних об`єктивних даних, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою та даних, які свідчать про наявність обставин, що можуть істотно вплинути на можливість продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 та стати підставою для скасування запобіжного заходу чи зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, стороною захисту не надано та в ході судового розгляду справи не встановлено.

На сьогодні судовий розгляд вказаного кримінального провадження триває. Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування за заявою обвинуваченого ОСОБА_5 про жорстоке поводження по відношенню до нього з боку поліцейських перед обшуком 13.07.2020 за місцем його проживання.

Отже, у строк до 21.09.2025 завершити судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 не представляється можливим.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

На даній стадії судового провадження, встановлені судом ризики, передбачені пунктами 1, 5 статті 177 КПК продовжують існувати, є реальними, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Отже, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу обвинуваченому як тримання під вартою, тому клопотання прокурора є підставним до задоволення. Обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити на строк до шістдесяти днів.

Обрання більш м`якого запобіжного заходу, на переконання суду, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язківі його належну поведінку.

Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, а відтак застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Крім того, суд не ігнорує аргументи, які наводяться захисником, проте в даному конкретному випадку, суд оцінюючи вищевказані обставини, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, у зв`язку з чим, клопотання захисника та обвинуваченого щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту з застосуванням електронного браслету задоволенню не підлягає.

Підстав для визначення розміру застави суд не вбачає, з огляду на вимоги пункту 1 частини 4 статті 183 КПК.

Керуючись ст. 7, 9, 177, 178, 182, 183,193 - 196, 331, 350, 370, 372, 395, 532, 615 Кримінального процесуального кодексу України,

Постановив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , село Верхня Сироватка Сумського району Сумської області, громадянство: України; адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , строком на 60 (шістдесят) днів до 16 листопада 2025 року, включно, без визначення розміру застави, з утриманням в Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали в частині продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 листопада 2025 року, включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1