Пересипський районний суд міста Одеси Справа № 523/5362/24
Провадження №1-кп/523/700/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

02.06.2025 м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , в присутності обвинуваченої ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 ,. захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001592 від 16.11.2023, за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Комарно, Комарнонського району, Львівської області, громадянки України, з середньою освітою, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

15 листопада 2023 року близько 19 години 17 хвилин, ОСОБА_5 керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Clio», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухалася у темний час доби, поасфальтованій, вологій проїзній частині вул.Владислава Бувалкіна (Генерала Бочарова), зі сторони вул. Жоліо Кюрі, в напрямку вул. Семена Палія у місті Одесі.

Рухаючись у обраному напрямку, водій ОСОБА_5 , діючи необережно, у порушення вимог п.п. 2.3 «б», 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі Правила дорожнього руху), в районі будинку №14 по вул. Владислава Бувалкіна (стара назва Генерала Бочарова) у місті Одесі, проявила особисту неуважність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, а також до дорожньої обстановки та її змінам, хоча зобов`язана була постійно її контролювати та мала таку можливість, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, за межами якого перебував пішохід, своєчасно не вжила заходів до зниження швидкості керованого нею автомобіля, аж до повної його зупинки, продовжила рух у вибраному нею напрямку, внаслідок чого допустила наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїжджу частину вул. Бочарова у невстановленому для переходу місці, з права на ліво, відносно напрямку руху транспортного засобу.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-лицьової травми: крововиливу під тверду мозкову оболонку справа, вогнищевий крововилив під м`яку мозкову оболонку правої тім`яної долі, забій правої тім`яної долі головного мозку, перелом дуги виличної кістки зліва, закрита травма тулуба: закриті переломи 6-9 ребер ліворуч; травму селезінки з судово-подкапсулярним розривом її тканини; закритий перелом гілок лонної кістки зліва, травму кінцівок: рани тильної поверхні лівої кисті, правої гомілки по внутрішній поверхні; садна лівого колінного суглоба по зовнішній поверхні, лівої гомілки в верхній третині по зовнішній поверхні, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, згідно з п. 2.1.1 (а) і п. 2.1.3 (в, л, н, о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» та від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 помер у КНП «Одеська обласна клінічна лікарня».

Смерть ОСОБА_9 , перебуває в прямому причинному зв`язку з отриманою поєднаної травмою голови, тулуба та кінцівок у вигляді закритої черепно-лицьової травми, крововиливу під тверду та м`яку мозкові оболонки справа, забою речовини головного мозку, перелому дуги виличної кістки зліва, закритих переломів 6-9 ребер ліворуч; субкапсулярного розриву тканини селезінки, закритого перелому гілок лонної кістки зліва. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 став набряк головного мозку.

В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди дії водія ОСОБА_5 регламентувалися вимогами пункту 12.3 Правил дорожнього руху, відповідно до якого вона повинна була у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Належним виконанням вищевказаних вимог Правил дорожнього руху водій ОСОБА_5 мала технічну можливість запобігти наїзду на потерпілого ОСОБА_9 , а томуїї дії знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

2. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_5 .

Суд вважає, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою слід кваліфікувати за ч. 2 статті 286 Кримінального кодексу України «порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого».

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

-покази свідка ОСОБА_10 яка показала, що в грудні місяці після 07.12.2024, але коли точно не пам`ятає, вона на автомобілі знайомого Тойота «Рав-4» приїхала на стоянку магазину «Сільпо» який розташований майже напроти кафе «Бузина» по вул. Генерала Бочарова, в м. Одесі. На вулиці було темно, отже освітлення було штучне, світили ліхтарі. Стояла вона на вулиці біля автомобіля. В цей момент вона побачила, як з боку мийки «Нептун» зліва на право від неї рухається легковий автомобіль червоного кольору. Потерпілий стояв на місці парковки автомобілів яка розташована вздовж дороги вул.Г.Бочарова. Потерпілий, який тримав в руках палицю почав переходити дорогу. Потім вона почула як машина почала гальмувати і вона почула удар. Сам факт удару не бачила, адже в той момент була відвернута. Потерпілий пройшов близько 2,5 метри з місця закінчення парковки в бік розділової смуги, з право на ліво по ходу руху червоного автомобіля. Коли почав рухатися потерпілий між ним та автомобілем було до 10 метрів. Пішохід рухався повільно з палицею. Дорогу переходив сам. Поруч з ним людей не було. Звернула увагу на місце ДТП коли потерпілий вже скочувався з капоту і впав. Лежав на спині лицем до неба в бік кафе «Бузина». Потім з машини вийшла жінка підійшла до потерпілого та повернулася в автомобіль, але двоє свідків перекрили їй дорогу. З нею продився слідчий експеримент. В поліцію дзвонила вона та повідомила про аварію;

-покази потерпілого ОСОБА_6 який показав, що 16.11.2023 року від оператора швидкої допомоги дізнався, що його батько ОСОБА_9 потрапив в ДТП. Батько був в лікарні з 15.11.2023 по лютий 2024 проходив лікування. Батька побачив через 10 днів після переведення з реанімації. ОСОБА_5 допомагала коштами на ліки. З січня 2024 ОСОБА_5 перестала виходити на зв`язок. Потерпілий до ДТП пересувався за допомогою палиці, адже хворів артритом. Батька в останнє бачив за 3-и години до ДТП, коли привіз його додому та висадив біля супермаркету «Сільпо» по вул. Г.Бочарова, м.Одеси. Батько був тверезим адже в той день не вживав спиртне.

-покази експерта ОСОБА_11 який показав, що на момент огляду трупу деякі тілесні ушкодження загоїлися. Взагалі в медичних документа був відсутній опис пошкоджень тому сказати як розташовувався потерпілий по відношенню до трансопртного засобу не можливо. З огляду на розташування тілесних ушкоджень вірогідно що травмуюча дію була зліва. Сам собі нанести такі тілесні ушкодження потерпілий не міг. Їх отримання від падіння з висоти власного росту малоймовірно. Перелам зростається більше 21 дні, тобто до смерті потерпілого перелам та рани могли загоїтися. Коли тіло з лікарні поступає в відділення СМЕ, експерт знайомится з медичними документами, потім починається розтин. В наслідок ЧМТ розвився набряк головного мозку в наслідок травм головного мозку;

-протокол огляду місця події від 15.11.2023 року з додатком у вигляді схеми ДТП і фототаблиці, проведений у період з 21.00 години по 22.30 годину відповідно до якого було оглянуто ділянку автодороги в районі будинку 14 по вул. Генерала Бочарова в м. Одесі, яка є асфальтованою, мокрою. При огляді було виявлено автомобіль «Renault Clio», з реєстраційним номером НОМЕР_1 який має пошкодження лобового скла, переднього бамперу, капоту рамки державного номера;

Постановою від 16.11.2023 року автомобіль «Renault Clio», з реєстраційним номером НОМЕР_1 визнано речовими доказами та долучено до справи в якості речових доказів. Ухвалою слідчого судді від 24.11.23 на вказані транспортні засоби накладено арешт;

-висновок щодо результатів огляду на стан сп`яніння, від 15.11.23 згідно якого ОСОБА_5 на час ДТП була твереза;

-висновок експерта від 08.12.2023 по автотехнічному дослідженню технічного стану автомобіля «Renault Clio», з реєстраційним номером НОМЕР_1 відповідно до якого на момент ДТП в системах управління несправностей, які би приводили до раптової їх відмови, або до раптової втрати керованості транспортним засобом не малося, тому питання впливу несправностей на керування автомобілем в умовах ДТП та можливість їх виявлення водієм перед виїздом не має технічного сенсу;

-висновок експерта від 06.12.2023 відповідно до якого автомобіль «Renault Clio», з реєстраційним номером НОМЕР_1 має сліди пошкодження ударно механічного характеру, які зосереджені вздовж передньої лівої частини автомобіля. Контактування з перешкодою (тілом пішохода) вірогідно відбулося передньою лівою частиною автомобіля, а саме: лівою частиною декоративної накладки панелі бамперу, лівою фарою, передньою лівою частиною капоту та нижньою лівою частиною переднього вітрового скла;

-висновок судово-медичної експертизи № 62 від 06.02.2024 року, відповідно до якого у громадянина ОСОБА_9 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-лицьової травми: крововиливу під тверду мозкову оболонку справа, вогнищевий крововилив під м`яку мозкову оболонку правої тім`яної долі, забій правої тім`яної долі головного мозку, перелом дуги виличної кістки зліва, закрита травма тулуба: закриті переломи 6-9 ребер ліворуч; травму селезінки з судово-подкапсулярним розривом її тканини; закритий перелом гілок лонної кістки зліва, травму кінцівок: рани тильної поверхні лівої кисті, правої гомілки по внутрішній поверхні; садна лівого колінного суглоба по зовнішній поверхні, лівої гомілки в верхній третині по зовнішній поверхні, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, згідно з п. 2.1.1 (а) і п. 2.1.3 (в, л, н, о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» та від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 помер у КНП «Одеська обласна клінічна лікарня».

Смерть ОСОБА_9 , перебуває в прямому причинному зв`язку з отриманою поєднаної травмою голови, тулуба та кінцівок у вигляді закритої черепно-лицьової травми, крововиливу під тверду та м`яку мозкові оболонки справа, забою речовини головного мозку, перелому дуги виличної кістки зліва, закритих переломів 6-9 ребер ліворуч; субкапсулярного розриву тканини селезінки, закритого перелому гілок лонної кістки зліва. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 став набряк головного мозку.

-протокол слідчого експерименту від 13.02.2024 зі свідком ОСОБА_10 з фототаблицею та схемою ДТП до нього. Свідок на місці ДТП показала його механізм підтвердила свої покази надані в судовому засіданні;

-висновок автотехнічної експертизи обставин ДТП №24-1250 від 05.03.2025 відповідно до якого в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди дії водія ОСОБА_5 регламентувалися вимогами пункту 12.3 Правил дорожнього руху, відповідно до якого вона повинна була у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Належним виконанням вищевказаних вимог Правил дорожнього руху водій ОСОБА_5 мала технічну можливість запобігти наїзду на потерпілого ОСОБА_9 , а тому її дії знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою;

-копія посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до якого остання має право керувати автомобілями «В»;

Були досліджені документи, які характеризують обвинуваченого, а саме: копія паспорту ОСОБА_5 , вимога УІП КП відповідно до якої ОСОБА_5 раніше не судима, медичні довідки відповідно до яких ОСОБА_5 на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно посвідчення НОМЕР_2 є пенсіонером.

На спростування своєї вини ОСОБА_5 надала покази відповідно до яких 15.11.2023 приблизно о 19 годині на своєму автомобілі «Рено Кліо» НОМЕР_1 їхала по вул. Бочарова. Напроти магазину «Сільпо» на швидкості не більше 20 км/годину. Проїхала пішохідний перехід метрів 16, зліва з`явилися чоловіки, скільки не пам`ятає. Вона зупинилася, а один із чоловіків, а саме потерпілий палками для пересування став бити по капоту. Зупинилася прямо перед потерпілим. Інші чоловіки пішли далі, але куди не бачила, потім двоє повернулися, щоб забрати потерпілого, але той не припиняв дії. Двоє чоловіків відійшли, а вона стала здавати назад, через що потерпілий впав вперед обличчям на асфальт та відповідно вдарився головою та обличчям. Вона вийшла з автомобіля, попросила прохожих викликати поліцію та швидку. Підійшла до потерпілого та повернула його голову адже він обличчям лежав в калюжі. Впав через те, що коли той замахнувся палками вона від`їхала і через це він впав намагаючись вдарити автомобіль. Було багато свідків. Дані свідків не знає, а тих кого встановили давати свідчення не хочуть.

З урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку, що всі досліджені докази належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку, встановленому Кримінально процесуальним кодексом України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, підтверджують встановлені судом обставини та дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення наведеного у вироку, є доведеною у повному обсязі.

Позиція обвинуваченої, щодо невизнання вини спростована дослідженими доказами, а саме показами свідка ОСОБА_10 , висновокм СМЕ, показами експерта ОСОБА_11 .

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому

4.1 Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 Кримінального кодексу України судом не встановлено.

4.2 Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України з урахуванням приписів ст.337 КПК України в межах обвинувачення висунутого прокурором судом не встановлено.

5. Мотиви призначення покарання.

Суд, при обранні заходу примусу від імені Держави обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 не визнала провину, вчинила тяжке кримінальне правопорушення, раніше не судима, пенсіонерка. Таким чином, беручи до уваги характер вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винної, в межах встановлених санкцією ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, суд приходить до переконання, що перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, тому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

6.1 Рішення щодо речових доказів, прийняти на підставі ст. 100 КПК України.

6.2 Судові витрати на проведення експертиз суд відповідно до ст.124 КПК України покладає на обвинуваченого.

7.Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Згідно ст.23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку душевними стражданнями, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (частини третя та четверта статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини 1,2 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як встановлено ст.43 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Далі-Закон) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України:

1) транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому;

2) невстановленим транспортним засобом життю або здоров`ю потерпілої фізичної особи. Шкода, заподіяна майну потерпілої фізичної особи, відшкодовується, якщо шкода здоров`ю потерпілої фізичної особи заподіяна у вигляді стійкої втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності або якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала смерть потерпілої фізичної особи. У разі спричинення дорожньо-транспортної пригоди на території України невстановленим транспортним засобом для цілей цього Закону вважається, що відповідний невстановлений транспортний засіб є транспортним засобом, зареєстрованим в Україні;

3) транспортним засобом, який вийшов із володіння власника внаслідок вчинення протиправних дій іншою особою;

4) транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди укладено внутрішній договір страхування із страховиком, який на дату подання заяви про регламентну виплату не мав права здійснювати обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності у зв`язку з припиненням членства в МТСБУ, і такий страховик (його правонаступник) із закінченням строку, визначеного цим Законом для прийняття рішення щодо здійснення страхової виплати, не прийняв відповідного рішення або прийняв рішення про здійснення страхової виплати, але не здійснив її, а також у разі відкриття провадження у справі про банкрутство такого страховика чи ліквідації такого страховика - для виконання його зобов`язань за внутрішніми договорами страхування;

5) забезпеченим транспортним засобом під керуванням поліцейського, військового чи працівника закладу охорони здоров`я, якому водій на виконання вимог законодавства надав такий транспортний засіб, якщо страховиком не здійснено страхової виплати.

Регламентні виплати, передбачені цією частиною, здійснюються виключно безпосередньо потерпілій особі, її законним представникам або спадкоємцям, правонаступнику потерпілої юридичної особи, погодженим з потерпілою особою особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, особам, які проводять лікування потерпілої фізичної особи, або особам, які здійснили витрати з лікування потерпілої фізичної особи. Допускається здійснення регламентної виплати, визначеної пунктом 4 частини першої цієї статті, страховику потерпілої особи, який здійснив страхову виплату відповідно до статті 19 цього Закону, або страховику, який здійснив страхову виплату у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за іншим договором страхування щодо відповідних транспортного засобу та дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, саме «СК Мотор-Гарант» має виплачувати шкоду зокрема і моральну, адже відповідно до витягу з реєстру МТСБУ відповідальність водія була застрахована саме в цій страховій компанії.

Статтею 25 Закону визначено, що страхова (регламентна) виплата у зв`язку із смертю потерпілої фізичної особи здійснюється, якщо смерть потерпілої фізичної особи настала протягом одного року з дня дорожньо-транспортної пригоди та є прямим її наслідком. Страховик, а у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ, у разі смерті потерпілої фізичної особи здійснює страхову (регламентну) виплату у зв`язку із втратою годувальника кожній особі, яка відповідно до Цивільного кодексу України в частині відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, та з урахуванням положень Сімейного кодексу України має право на таке відшкодування, у розмірі, що розраховується відповідно до Цивільного кодексу України в частині відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого. Страхова (регламентна) виплата у зв`язку із втратою годувальника кожній особі, яка має право на таку виплату, здійснюється у формі ануїтету - рівномірними послідовними щомісячними виплатами, якщо іншу періодичність виплат не узгоджено особою, яка має право на таку страхову (регламентну) виплату, і страховиком (МТСБУ), протягом дії такого права та не підлягає подальшому перерахунку. Загальний мінімальний розмір страхової (регламентної) виплати особам, які перебували на утриманні одного померлого, за весь період її отримання не може становити менше 36 розмірів мінімальної місячної заробітної плати, встановленої законом на дату настання страхового випадку. Страхова виплата у зв`язку із смертю потерпілої фізичної особи у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом третім цієї частини, за письмовими зверненнями осіб, які мають право на отримання відшкодування у зв`язку із втратою годувальника, здійснюється одноразово. Страховик, а у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ, відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю потерпілої фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір таких страхових (регламентних) виплат зазначеним особам стосовно одного померлого становить 25 розмірів мінімальної місячної заробітної плати, встановленої законом на дату настання страхового випадку. Страховик (МТСБУ) здійснює страхову (регламентну) виплату особі, яка здійснила витрати на поховання та/або спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання йому документів на підтвердження таких фактів та витрат. Загальний розмір такої виплати стосовно одного померлого не може перевищувати 12 розмірів мінімальної місячної заробітної плати, встановленої законом на дату настання страхового випадку, і не залежить від сум, отриманих особою за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та соціальним забезпеченням.

До цивільного позову не додано документ (договір страхування або поліс) який засвідчує яку саме суму має виплатити страхова компанія і яку обвинувачена ОСОБА_5 , тому суд позбавлений можливості ухвалити рішення про стягнення моральної шкоди, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Стягнення вказаної шкоди солідарно зі страховика та обвинуваченого не передбачено Законом, що неодноразово засвідчував в своїх висновках Верховний суд зокрема при розгляді справи № 308/3162/15-ц (постанова ВП ВС від 20.06.2018 року).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100,124, 367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання - у виді позбавлення волі строком на 5 років, та позбавити її права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування основного призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до пункту 1,2 частини 1 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступний обов`язок:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк рахувати з дати постановлення вироку.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду від 24.11.2023 року скасувати. Речовий доказ автомобіль марки «Renault Clio», з реєстраційним номером НОМЕР_1 вважати повернутим власнику.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави судові витрати пов`язані с залученням експертів у розмірі 7610,40 грн.

У задоволенні цивільного позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Пересипський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який тримається під вартою у той же строк з моменту вручення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя : ОСОБА_1