Справа № 175/3170/25
Провадження № 1-кп/175/422/25
19 червня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263, ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263, ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені при обранні обвинуваченому вказаного запобіжного заходу продовжують існувати, тому є необхідність у продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Поряд з цим, прокурор просила визначити час доби для обвинуваченого ОСОБА_4 , в який йому буде заборонео покидати житло.
Сторона захисту не заперечувала проти задоволення клопотання.
Вислухавши доводи учасників підготовчого судового засідання, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263, ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою уникнення відповідальності, а саме, може переховуватися від суду, оскільки розуміє тяжкість інкримінованих йому злочинів та строки можливого покарання, у разі визнання його винуватим у його вчиненні, а тому може перейти на нелегальне становище та переховуватись від суду, а тому вказаний ризик є обґрунтованим та доведеним.
Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у випадку визнання його винуватим в інкримінованому злочині, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, не може забезпечити його належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі.
Умови домашнього арешту, як одного із видів запобіжних заходів, визначених ст.176 КПК України, визначається з урахуванням різних критеріїв, закріплених ст.178 КПК України.
Відповідно, зміна умов запобіжного заходу, або зміна обсягу обов`язків, визначених у ч.5 ст.194 КПК України, впливає на рівень таких гарантій і має бути пропорційним обставинам кримінального провадження, встановленим ризикам кримінального провадження, обов`язкам обвинуваченого і стадії кримінального провадження.
За встановлених розглядом клопотання прокурора обставин, доцільність та можливість заміни способу виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту шляхом зміни періоду доби в яку обвинувачений має перебувати за місцем проживання на цьому етапі розгляду кримінального провадження вбачається можливим.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з визначенням часу доби, в який обвинуваченому заборонено покидати житло та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
За таких обставин, керуючись ст. 176 178, 181, 331, 370-372 КПК України,
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши йому залишати місце проживання - будинок АДРЕСА_2 в період часу з 22:00 вечора до 06:00 наступного дня, строком на 2 (два) місяці, тобто до 19 серпня 2025 включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:
- не відлучатися з місця проживання, що за адресою: будинок АДРЕСА_2 , без дозволу суду або прокурора;
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- заборонити покидати місце проживання за адресою: будинок АДРЕСА_2 в період часу з 22:00 вечора до 06:00 наступного дня (але за винятком, коли існує необхідність збереження життя в умовах воєнного стану під час ракетної або іншої небезпеки, пов`язаної з авіа або артилерійськими ударами);
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими учасниками (окрім проркурора та захисника) у вказаному кримінальному провадженні.
Строк дії ухвали до 19 серпня 2025 року включно.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому.
Ухвала про продовження запобіжного заходу обвинуваченим може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1