Справа № 703/1748/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвокатів: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

законного представника: ОСОБА_6 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла обвинувальний акт по кримінальному провадженні № 0000436 від 12 листопада 2024 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. М. Старосілля Смілянського району Черкаської області, зареєстрованого і проживаючого за адресою: жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, лісовальщика ДП «Чигиринське лісове господарство», в силу ст. 89 КК України несудимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_7 , в період часу з 23:30 год 18 жовтня 2024 року до 00:30 хв 19 жовтня 2024 року, перебуваючи біля будинковолодіння АДРЕСА_2 на ґрунті неприязних відносин з неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з наміром спричинення тілесних ушкоджень, почав швидко наближатись до останнього. ОСОБА_8 , розуміючи наміри ОСОБА_7 , впав на землю, таким чином захищаючись від можливих ударів, а ОСОБА_7 , який, діючи умисно, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання, тримаючи в правій руці дерев`яний предмет, зовні схожий на биту, стоячи над останнім, наніс нею близько чотирьох ударів по гомілці і стегну правої ноги та близько 3-4 ударів по тулубу.

Продовжуючи протиправні дії ОСОБА_7 , тим же предметом наніс один удар в ділянку лівого плеча і піднявши ОСОБА_8 за капюшон із землі, наніс один удар кулаком лівої руки в обличчя, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: синця верхньої губи з переходом на її облямівку, синці правого та лівого плечових суглобів та плечей, правих стегна та гомілки, які згідно висновку судово-медичного експерта від 18.02.2025 №05-6-01/082 за ознакою відсутності короткочасного розладу здоров`я належать до категорії ЛЕГКИХ.

В судовому засіданні обвинувачений винуватим себе визнав повністю і пояснив, що узнавши про побиття ОСОБА_8 свого сина, він став його розшукувати, а коли пізно вночі 19 жовтня 2024 року зустрів того на вул. Незалежності, біля будинку №17 і не стримав свої емоції наніс ОСОБА_8 декілька ударів биткою по ногах і кулаком по обличчю. Про вчинене шкодує та щиро кається.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України суд, з`ясувавши що учасники судового провадження не оспорюють обставин пред`явленого обвинувачення, правильно розуміють їх зміст, та переконавшись в добровільності їх позиції, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно обставин справи що підтверджують вину обвинуваченого, обмежившись його допитом та дослідженням письмових

доказів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він умисно заподіяв потерпілому легке тілесне ушкодження.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Визначені в ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства.

Відповідно до вказаних засад обвинуваченим має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципу співмірності цей захід примусу за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватих. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2004р. № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину. Категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків і, з огляду на відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, даних про особу обвинуваченого, який вважається несудимим і за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю, щиро розкаявся, його відношення до вчиненого, що свідчить про його бажання стати на шлях виправлення, суд приходить до переконання, що ОСОБА_7 має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, в межах санкції інкримінованої обвинуваченому статті особливої частини Кримінального кодексу України, у виді штрафу.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368-371,372-374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На вирок можуть бути подані апеляції до Черкаського апеляційного суду через міськрайсуд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1