КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3590/25
Провадження № 1-кп/552/610/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2025 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ;

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000401 від 12.04.2025, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, азербайджанця, уродженця м. Харків, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

05.12.2024 Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

за обвинуваченняму вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

До Київського районного суду м. Полтави 01.05.2025 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000401 від 12.04.2025, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов до провадження судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 06.05.2025 призначений відкритий судовий розгляд обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обставини, встановлені судом.

Судом визнано доведеним обвинувачення про те, що 07.04.2025, о 14 год 35 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи на ринку «Павленківський», що в м. Полтава по вул. Зінківська, 4, де, діючи умисно, таємно, повторно, маючи корисливий мотив, спрямований на заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, викрав із прилавку мобільний телефон марки ОРРО А 74 в корпусі синього кольору ІMЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , чим спричинив ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 3500 грн.

Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Кваліфікація дій обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за частиною 4 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Прокурор та обвинувачений, його захисник, просили проводити розгляд справи відповідно до частини 3 статті 349 КПК України.

Обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, ОСОБА_6 визнав себе винним. Суд переконався, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає та йому роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, а тому суд, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Допитаний під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_6 повідомив суду обставини вчинення ним інкримінованого злочину, місце, час та спосіб крадіжки майна потерпілого. Також вказав, що злочин вчинив 07.04.2025, коли перебував на ринку «Павленківський» у м. Полтава., підійшовши до відкритих лотків побачив, що лежав телефон ОРРО без нагляду власника. Скориставшись цим ОСОБА_6 викрав його та наступного дня вже подарував дівчині, яка у подальшому продала його у ломбард.

Під час досудового розслідування сприяв слідчим та розповів усі обставини вчинення кримінального правопорушення, у судовому засідання щиро розкаявся, однак повідомив, що шкоду заподіяну кримінальним правопорушенням не відшкодував.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 07.04.2025 здійснювала торгівлю з лотків на території ринку «Павленківський» у м. Полтава. Відійшовши у власних справах на незначний проміжок часу попрохала знайому приглянути за товаром. Коли повернулась, то знайома відповіла, що підходив підозрілий хлопець та щось видивлявся на торговому місці. Перевіривши власні речі потерпіла виявила, що зник мобільний телефон ОРРО, який залишався на торговому місці.

У подальшому, були викликані працівники поліції, які отримали відеозаписи та встановили особу ОСОБА_6 , який вчинив крадіжку. Одночасно, працівники поліції повідомили, що телефон зданий у ломбард та згодом потерпіла його викупила самостійно за 2600 чи 2800 гривень. Отже, шкоди завдана кримінальним правопорушенням їй не відшкодована.

Таким чином, суд, обмеживши дослідження фактичних обставин, допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого, та стосуються долі речових доказів, дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, просив суд призначити ОСОБА_6 покарання за частиною 4 статті 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частково невідбуте покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі на строк 1 місяць та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 міс. Стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати, а долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Потерпіла погодилась із думкою прокурора.

Захисник обвинуваченого погодився із запропонованою рокурором мірою покарання.

Обвинувачений, визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, розкаявся, просив вибачення, із запропонованою прокурором мірою покарання погодився.

Мотиви призначення покарання та відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до частини 5 статті 12 КК України, вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення за частиною 4 статті 185 КК України є тяжким злочином, який вчинений повторно.

Означене свідчить про свідоме нехтування ОСОБА_6 усталеними у суспільстві нормами моралі, домінування власного виключного бажання першочергового задоволення особистої корисної мети у виді незаконного збагачення та наживи.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд пом`якшуючими покарання обставинами вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення .

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Факт щирого каяття ОСОБА_6 у вчиненому злочині знайшов своє підтвердження і в судовому засіданні, про що об`єктивно засвідчила його поведінка та визнання вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням.

Щодо активного сприяння у розкритті злочину, то як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 у ході досудового розслідування відразу надав визнавальні показання у вчиненні кримінального правопорушення та вказав на обставини їх вчинення, які в подальшому знайшли своє підтвердження.

Факт добровільного відшкодування завданих збитків не доведений належними та допустимими доказами, оскільки мобільний телефон ОРРО А 74 самостійно викуплений потерпілою ОСОБА_4 з ломбарду.

Відповідно до інформації КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні не перебував, згідно інформації ВП «Обласна консультативна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром № 1» ОСОБА_6 за медичною допомогою не звертався, згідно інформації КП «Полтавській обласний центр терапії залежностей ПОР» ОСОБА_6 за медичною допомогою не звертався.

Відповідно до даних обвинувального акта ОСОБА_6 раніше судимий 05.12.2024 Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.

Тобто обвинувачений для себе належних висновків не зробив, не зважаючи на призначення покарання без його реального відбуття, не вжив необхідних заходів до працевлаштування чи навчання, не маючи законних джерел доходу вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення у період встановленого судом іспитового строку. Отже, покарання не досягло своє мети виправлення засудженого.

У своїй сукупності, такі обставини свідчать про відсутність стійкого бажання у обвинуваченого до виправлення, ведення законослухняного способу життя та суспільно корисної праці. Його виправлення й перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства та до нього неможливе застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України.

Суд враховує позицію прокурора, який вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.

Отже, ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у межах передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

За вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 05.12.2024 у справі № 545/2864/24 невідбутий строк покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі становить 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України суд, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) місяць.

Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_6 необхідно остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення визначеної ст. 50 КК України мети покарання. Інші види покарань не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.

Мотиви ухвалення інших рішень, що вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, у зв`язку із чим підстави для його вирішення судом відсутні.

Процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судових експертиз у кримінальному провадженні складають 1782 грн 80 коп, які на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 28.04.2025 у цій справі обвинуваченому ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів тобто до 26 червня 2025 року та визначено альтернативний розмір застави в сумі 121120 грн.

Враховуючи обставини справи, суд, до набрання вироком законної сили, приймає рішення про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави розміром 121120 грн, оскільки, судовий розгляд кримінального провадження завершено, жоден із більш м`яких запобіжних заходів для обвинуваченого, не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі з розрахунку день за день.

Отже, обвинуваченому ОСОБА_6 , який був затриманий уповноваженою особою 28.04.2025, необхідно зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28.04.2025 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку день за день.

Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитися відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368-371, 373-374, 376, 468-469, 471, 473-475, 615 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Полтавського районного суду від 05.12.2024 у справі № 545/2864/24 у виді 1 місяця позбавлення волі, та остаточно визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

До набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 121120 грн (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень).

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою суду у цьому кримінальному провадженні; не відлучатись без дозволу суду з місця постійного проживання: АДРЕСА_1 ; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи та навчання; утримуватися від спілкування з будь-якими особами з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті, крім свого захисника, прокурора та суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дати набрання вироком законної сили та направлення обвинуваченого для відбування покарання у виді позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28.04.2025 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку день за день.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, на користь держави 1782 грн 80 коп (одна тисяча сімсот вісімдесят дві гривні вісімдесят копійок) судових витрат на залучення експерта.

Відповідно до статті 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному статтею 376 КПК України.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Обвинувачений, захисник, його законний представник, потерпілий, його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Резолютивна частина вироку проголошена судом на підставі частини 15 статті 615 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1