КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

Іменем України

Справа №133/678/25

15.05.2025 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі засідань Козятинського міськрайонного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 10.01.2025, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Туза-Бадар Ташаузького району Ташаузької області Туркменістан, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не судимого, одруженого, є батьком двох неповнолітніх дітей, непрацюючий, солдата резерву 40 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , на даний час утримується під вартою в СІЗО ДУ УВП №1, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 09 січня 2025 року близько 22 години, перебуваючи у власному будинку за адресою АДРЕСА_1 , в прохідній кімнаті спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розпивали алкогольні напої. Під час спільного вживання алкогольних напоїв у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи свій умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пішов у спільну кімнату, де взяв кухонний ніж з деревяною рукояткою. Повернувшись в прихожу кімнату, ОСОБА_6 наніс один удар ОСОБА_8 в область грудної клітки зліва, спричинивши останньому тілесне ушкодження у виді колото-різаного порання лівої половини грудної клітки проникаюче в черевну порожнину з наскрізним пораненням попереково-ободової кишки та її брижи, гемоперетоніум. Після цього, потерпілий ОСОБА_8 спробував вийти з будинку, однак впав на підлогу та в подальшому доставлений до приймального відділення КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради».

Відповідно до висновку експерта у ОСОБА_8 мало місце колото-різане поранення лівої половини грудної клітки, проникаючого в черевну порожнину з наскрізним пораненням попереково-ободової кишки, її брижі та подальшою внутрішньо-черевною кровотечею, що за ступенем тяжкості за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченне ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказами у їх сукупності, які узгоджуються між собою та не викликають сумнівів в своїй достовірності та допустимості.

Так, допитаний під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_8 дав показання про те, що 09.01.2025 ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 різали дрова за місцем проживання ОСОБА_8 в с. Чернички. 09.01.2025 до ОСОБА_8 додому прийшов ОСОБА_6 , який проживає в тому ж селі. З ОСОБА_6 знайомий давно, до вказаного випадку перебував з ним у дружніх стосунках, є кумами, конфліктів та сварок ніколи не було. ОСОБА_6 09.01.2025 протягом дня, до вечора, перебував разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та допомагав різати дрова. Після порізки дров, 09.01.2025 ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , на запрошення ОСОБА_6 у вечірній час прийшли до місця проживання ОСОБА_6 . Перед тим ОСОБА_6 запросив їх до себе до дому пограти в карти. В будинку ОСОБА_6 вони в трьох вживали горілку та спілкувались. За словами ОСОБА_8 вони не допили пляшку горілки об`ємом 0,5 літра на трьох. Жодних конфліктів, сварок та суперечок між ними не виникало в той вечір. Всі троє сиділи за столом. Раптово ОСОБА_6 встав за столу, нічого не пояснюючи, пішов до сусідньої кімнати, щось там взяв та одразу повернувся до кімнати, де ОСОБА_8 сидів з ОСОБА_9 . Повершувшись з іншої кімнати, ОСОБА_6 без жодних пояснень та без жодних слів підійшов до ОСОБА_8 , який сидів на стільці, та вдарив ОСОБА_8 в лівий нижній бік тулуба. За словами ОСОБА_8 , він відразу і не зрозумів, що саме відбулось. Коли ОСОБА_6 після нанесення удару відійшов від ОСОБА_8 , останній побачив у ОСОБА_6 в руках ножа та зрозумів що той вдарив його ножем. ОСОБА_6 почав знову наближатись до ОСОБА_8 , але ОСОБА_10 вибив з його рук ножа, який випав на підлогу. ОСОБА_8 спробував вийти з будинку але впав у веранді, де лежав до приїзду лікарів. ОСОБА_8 не провокував ОСОБА_6 , сварок та суперечок з ним не вчиняв, та не може пояснити що було причиною таких дій ОСОБА_6 . За словами ОСОБА_8 вони втрьох мали намір грати в карти але так до карт діло не дійшло. Раніше з ОСОБА_6 конфліктів не мав. Під час порізки дров 09.01.2025 теж не було конфліктів. Лікарів викликав ОСОБА_9 . Вийшовши до веранди зателефонував своїй матері та повідомив про вказану подію. В будинку до вказаної події перебували приблизно близько однієї години. На столі, за яким вони сиділи, ножа не було. Ніж був принесений з іншої кімнати. Коли лежав на підлозі у веранді будинку, періодично втрачав свідомість, то приходив до свідомості, тому не може точно відповісти що саме відбувалось в подальшому у будинку. На даний час ОСОБА_6 не відшкодовував йому завданих матеріальних збитків та не пояснював причини таких своїх дій, вибачення не просив.

Під час вказаного судового засідання за наявності потерпілого обвинувачений ОСОБА_6 попросив вибачення у ОСОБА_8 .

Допитана як свідок ОСОБА_11 дала показання про те, що є матірю потерпілого та проживає разом з ним в с. Чернички. 09.01.2025 приблизно в 11 год. 00 хв. до них до дому прийшов її племінник та двоюрідний брат потерпілого ОСОБА_9 щоб нагострити цепи до пилки. Після цього потерпілий з ОСОБА_9 різали дрова на подвірї. До них прийшов ОСОБА_6 , який проживає в тому ж селі. Його будинок знаходиться від їх будинку на відстані близько 100 метрів. ОСОБА_6 протягом дня допомагав різати дрова потерпілому разом з ОСОБА_9 . Жодних конфліктів чи сварок між ОСОБА_12 та потерпілим в той день не бачила та не чула. Вони разом обідали, все було добре. Вечері 09.01.2025 потерпілий сказав їй, що він разом з ОСОБА_9 йдуть до ОСОБА_6 . Приблизно в 23 год. 50 хв. до неї зателефонував потерпілий та сказав, що ОСОБА_6 вдарив його ножем. Після цього ОСОБА_11 пішла до будинку ОСОБА_6 . Коли прийшла до будинку, там вже були лікарі. Знаходилась там приблизно до 03 год. ночі, поки там були поліцейські. Потерпілий то був у свідомості то втрачав свідомість. Свідок зазначає, що раніше чула як ОСОБА_6 звинувачував потерпілого, що той не проходить військову службу. ОСОБА_6 характеризує негативно, оскільки раніше він з ножем кидався на своїх рідних жінку та дітей.

Допитаний як сідок під час судового розгляду ОСОБА_9 дав показання про те, що з обвинуваченим в нього до даної події були нормальні дружні стосунки, конфліктів не було. 09.01.2025 близько до 20 год. 00 хв. він був за місцем проживання потерпілого в с. Чернички. Був у потерпілого та точив йому цепи до пилки. Разом з ними був ОСОБА_6 . При цьому вони періодично вживали алкогольні напої. Пізніше ОСОБА_6 пішов до себе до дому та запросив їх зайти до нього в гості пограти в карти. Приблизно о 21 год. 10 хв. він разом з потерпілим прийшли до ОСОБА_6 до дому., який накрив для них стіл та поставив пляшку горілки об`ємом 0,5 літра. Вони разом випили по дві чарки горілки. Після цього ОСОБА_6 зробив всім кави. Після цього вони випили ще по чарці горілки. Свідок почав збиратись додому. ОСОБА_6 раптово пішов в іншу кімнату, взяв ножа і вдарив ножем потерпілого ОСОБА_8 . Після цього потерпілий впав на підлогу. ОСОБА_9 вибив з рук ОСОБА_6 ножа та повалив його на підлогу. Обвинувачений хотів вирватись, але свідок наніс йому декілька ударів рукою, щоб заспокоївся. Потерпілий схотів вийти з будинку, але впав у веранді та лежав там до приїзду лікарів, яких викликав свідок. Після цього прибігла мати потерпілого, після неї приїхали лікарі та поліцейські. Жодних конфліктів та сварок перед цією подією не було, до карт діло не дійшло, розмовляли спокійно та весело. Що було причиною такої поведінки ОСОБА_6 , свідок пояснити не може. Раніше теж не було конфліктів. Свідок не бачив як саме обвинувачений виходив з ножем з іншої кімнати. Побачив тільки як ОСОБА_6 наніс удар ножем у тіло ОСОБА_8 . Після удару потерпілого ОСОБА_6 , за словами свідка, намагався вдарити і його, але він зловив руку ОСОБА_6 та вибив ножа в сторону. На думку свідка ОСОБА_6 не був сильно спянілий. Швидка допомога приїхала приблизно через 30 хвилин після виклику. Чи був потерпілий у свідомості, коли лежав у веранді, не знає. Потерпілий, до виходу у веранду, був з свідком та ОСОБА_6 приблизно до 10 хвилин. Поліція приїхала приблизно через 20 хвилин після лікарів. Перебував на місці події приблизно до 03 години ночі. До себе додому повернувся о 03 год. 40 хв. Мати потерпілого прийшла до них приблизно через 15-20 хвилин.

Допитаний під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним та дав показання про те, що він 09.01.2025 був в магазині, коли до нього зателефонував його кум ОСОБА_8 та попросив його прийти допомогти порізати дрова. ОСОБА_6 прийшов до ОСОБА_8 та допомагав різати дрова. Пізніше затупився цеп в пилці. Тоді ОСОБА_6 з потерпілим пішли до будинку. Потерпілий зателефонував ОСОБА_13 , щоб той прийшов до нього і нагострив цепи до пилки. Коли заточили цепи, знову різали дрова. Пізніше ОСОБА_6 пішов до себе до дому. Ввечері до нього додому прийшли ОСОБА_8 та ОСОБА_14 . Разом в трьох випили по сто грам горілки. Коли ОСОБА_6 курив біля грубки, потерпілий почав його ображати матом з приводу того, що ОСОБА_6 добровільно пішов проходити військову службу в ЗСУ. ОСОБА_6 не витримав, взяв ніж і вдарив потерпілого один раз ножем в живіт. ОСОБА_6 стверджує, що ніж лежав перед ним на столі, за яким вони втрьох сиділи. За словами ОСОБА_6 ці події відбувались 09.01.2025 близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_14 забрав у ОСОБА_6 ножа та почав його бити. Після цього ОСОБА_14 надавав допомогу ОСОБА_8 Прізвище ОСОБА_15 . ОСОБА_6 стверджує, що в той вечір в нього в будинку всі троє вживали горілку. Перед нанесенням удару потерпілому між ними конфліктів не було. З ОСОБА_13 теж були дружні відносини. Коли приїхала поліція, ОСОБА_6 був дома та нікуди не тікав. Вину визнає, говорить що кається та шкодує про те, що сталось. ОСОБА_6 зазначає, що потерпілий сам до нього телефонував у вечері та просився зайти до нього з ОСОБА_13 , щоб посидіти, поговорити, пограти в карти, випити, на що ОСОБА_6 погодився. За словами ОСОБА_12 , вони в трьох сиділи в будинку до нанесення ушкоджень потерпілому, близько години. Потерпілий не вчиняв щодо нього насильницьких дій, не погрожував, вдарити теж не намагався. За словами ОСОБА_6 , причиною його дій щодо потерпілого було те, що потерпілий його словесно образив. ОСОБА_6 зазначає, що вдарив ножем потерпілого без будь-яких пояснень. Також говорить, що не намагався вдарити потерпілого рукою оскільки він більший за нього. Потерпілий сидів на стільці, коли він його вдарив ножем. Ножа взяв правою рукою. Потерпілий сидів з права від нього. ОСОБА_6 вважає, що в той день, протягом дня випив приблизно пів пляшки 0,5 л. горілки, себе в стані сп`яніння не відчував, все розумів, розумів хто він, де знаходиться і що робить.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується дослідженими судом під час судового розгляду наступними письмовими доказами.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що 10.01.2025 до ЄРДР внесено відомості за № 000015 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за фактом нанесення ОСОБА_6 09.01.2025 близько 23 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , удару ножем в область грудної клітки ОСОБА_8 , в результаті чого останньому заподіяно колото-різане поранення лівої половини грудної клітки проникаюче в черевну порожнину з наскрізним пораненням попереково-ободової кишки та її брижі, гемоперетоніум.

16.01.2025 від ОСОБА_8 прийнято заяву про кримінальне правопорушення, згідно якої потерпілий просить прийняти міри до ОСОБА_6 , який 09.01.2025 близько 23 год. 00 хв. спричинив йому тілесне ушкодження у виді колотої рани в області лівого підребер`я спереду, нанісши удар ножем, що підтверджується протоколом від 16.01.2025.

10.01.2025 ОСОБА_6 дав дозвіл працівникам поліції оглянути будинок, яким він користується в АДРЕСА_1 , що підтверджується заявою від 10.01.2025.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.01.2025 в період з 00 год. 50 хв. до 02 год. 00 хв. слідчим проведено огляд домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Під час проведення огляду проведено огляд житлового будинку та зафіксовано обстановку на місці події. В результаті огляду в будинку виявлено та вилучено покривало бежевого кольору зі слідами бурого кольору, які вирізано, поміщено до пакету та вилучено. Крім того, під час огляду на підлозі в кімнаті, під столом виявлено предмет зовні схожий на ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору та металевим лезом. На лезі ножа з одного боку виявлено сліди речовини бурого кольору. Вказаний ніж поміщено до паперового згортку та до спец пакету та вилучено. До протоколу огляду місця події від 10.01.2025 долучено у виді додатку ілюстративна таблиця, на якій розміщу фото з місця події, зокрема, обстановка в середині будинку, сліди бурого кольору на покривалі, предмет зовні схожий на ніж, який знаходиться в кімнаті на підлозі під столом.

10 січня 2025 року о 05 год. 45 хв. затримано ОСОБА_6 , що підтверджується протоколом затримання особи від 10.01.2025.

Фрагмент покривала з слідами речовини бурого кольору та предмет зовні схожий на ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору та металевим лезом, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого від 10.01.2025.

Відповідно до висновку №6 від 10.01.2025 щодо результатів медичного огляду, що складений лікарем КП «Козятинська ЦРЛ» 10.01.2025 о 03 год. 00 хв. проведено огляд ОСОБА_6 та встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння другого ступеня (середньої важкості, 1,74 проміле).

10.01.2025 у ході проведення огляду слідчим вилучено речі потерпілого ОСОБА_8 , а саме: кофту сірого кольору із пошкодженням на передній поверхні та нашаруванням речовини бурого кольору; светр жовтого кольору із пошкодженням на передній поверхні та нашаруванням речовини бурого кольору; футболку світло-сірого кольору із пошкодженням на передній поверхні та нашаруванням речовини бурого кольору, що підтверджується протоколом від 10.01.2025.

11.01.2025 постановою слідчого кофту сірого кольору із пошкодженням на передній поверхні та нашаруванням речовини бурого кольору, светр жовтого кольору із пошкодженням на передній поверхні та нашаруванням речовини бурого кольору та футболку світло-сірого кольору визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З участю потерпілого ОСОБА_8 17.01.2025 проведено слідчий експеримент, під час якого останній розповів та підтвердив обставини вчинення щодо нього кримінального правопорушення 09.01.2025, що підтверджується протоколом від 17.01.2025.

Відповідно до висновку експерта №91 від 17.01.2025, що складений від імені експерта Державної спеціалізованої установи «Вінницьке обласне бюро судово-медичної експертизи», встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО.

Висновком експерта №92 від 17.01.2025, що складений від імені експерта Державної спеціалізованої установи «Вінницьке обласне бюро судово-медичної експертизи», встановлено, що кров підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО.

Висновком експерта №93 від 24.01.2025, що складений від імені експерта Державної спеціалізованої установи «Вінницьке обласне бюро судово-медичної експертизи», встановлено, що в плямах на светрі, футболці, вилучених у ОСОБА_8 , встановлено наявність крові людини групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В, походження її як від потерпілого ОСОБА_8 , так і від підозрюваного ОСОБА_6 не виключається.

Відповідно до висновку експерта №94 від 24.01.2025, що складений від імені експерта Державної спеціалізованої установи «Вінницьке обласне бюро судово-медичної експертизи», встановлено, що в плямах на кофті, вилученій у ОСОБА_8 , встановлено наявність крові людини групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В, походження її як від потерпілого ОСОБА_8 , так і від підозрюваного ОСОБА_6 не виключається.

Висновком експерта №95 від 24.01.2205, що складений від імені експерта Державної спеціалізованої установи «Вінницьке обласне бюро судово-медичної експертизи», встановлено, що в плямах на вирізці з покривала, що вилучена під час огляду місця події, встановлено наявність крові людини. При визначені групової належності антигени А та В не виявлені, встановлено наявність антигена Н. Таким чином, кров у вказаному об`єкті може походити від будь-якої людини з групою крові з ізогемаглютининами анти-А та анти-В, та походження її як від потерпілого ОСОБА_8 , так і від підозрюваного ОСОБА_6 не виключається.

З участю свідка ОСОБА_9 05.02.2025 проведено слідчий експеримент, під час якого останній дав показання та показав, як відбувались події 09.01.2025 в будинку ОСОБА_6 з його участю та участю ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , що підтверджується протоколом від 05.02.2025.

Висновком експерта №42 від 11.02.2025, що складений від імені експерта Державної спеціалізованої установи «Вінницьке обласне бюро судово-медичної експертизи», встановлено, що при дослідженні предмету, зовні схожого на ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору, вилученому при огляді місця події 10.01.2025, встановлена наявність крові людини чоловічої генетичної статті, при визначені групової належності якої був встановлений антиген-Н, що може визначити О(І) групу крові ізосерологічної системи АВО. Таким чином, походження слідів крові на клинку ножа, вилученому при огляді місця події, може бути від будь-якого одного чи кількох чоловіків з групою крові О(І) з ізосерологічної системи АВО, в тому числі від ОСОБА_8 , так і від ОСОБА_6 не виключається.

Відповідно до висновку експерта №13 від 20.02.2025, що складений від імені експерта Державної спеціалізованої установи «Вінницьке обласне бюро судово-медичної експертизи», встановлено, що у ОСОБА_16 , мало місце колото-різане поранення лівої половини грудної клітки, проникаючого в черевну порожнину з наскрізним пораненням попереково-ободової кишки, її брижі та подальшого внутрішньо-черевною кровотечею. Вищевказане ушкодження виникло від травматичної дії колюче-ріжучого предмету (в тому числі лезо ножа, тощо), можливо 09.01.2025. За ступенем тяжкості вказане проникаюче поранення черевної порожнини за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Під час судового розгляду прокурор просив суд визнати ОСОБА_6 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (вісім) років позбавлення волі.

В судових дебатах захисник обвинуваченого зазначив, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки в обвинуваченого не було умислу на заподіяння потерпілому саме тяжких тілесних ушкоджень. Просить суд перекваліфікувати дії ОСОБА_6 на ст. 128 КК України. Вказану позицію захисник мотивує тим, що між потерпілим та обвинуваченим не було конфліктів та суперечностей, які могли б спровокувати умисел обвинуваченого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Щодо запропонованого прокурором покарання захисник висловився, що воно є надміру суровим. Зазначає, що потерпілий не має претензій до обвинуваченого. Також захисник вказує, що обвинувачений є військовослужбовцем, є учасником бойових дій, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі та застосувати положення ст. 75 КК України.

Під час судових дебатів обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника, зазначив, що кається, та буде проходити службу в ЗСУ.

Прокурор від репліки відмовився.

Захисник під час репліки наголосив на відсутності умислу в обвинуваченого.

Під час останнього слова обвинувачений зазначив, що подібного не повториться, все сталось на емоціях та погодився із своїм захисником.

Потерпілий ОСОБА_8 на судове засідання 15.05.2025 не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив судовий розгляд проводити без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просив призначити покарання на розсуд суду.

Суд, дослідивши всебічно, повно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши у відповідності до вимог ст. 94 КПК кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом.

На переконання суду, дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Щодо тверджень сторони захисту про те, що в діях ОСОБА_6 відсутній умисел на заподіяння саме тяжких тілесних ушкоджень потерпілому та у зв`язку з цим у його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, суд зазначає наступне.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України, відноситься до умисних кримінальних правопорушень, які можуть бути вчиненні як з прямими так із непрямими умислом.

Умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження з об`єктивної сторони характеризується умисним протиправним посяганням на здоров`я іншої людини, шкідливими наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, встановлення причинного зв`язку між зазначеним діянням та наслідками.

Розмежування умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень і необережного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною сторонами цих кримінальних правопорушень. Крім того, при визначенні ступеня тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень за способом вчинення діяння враховуються локалізація, характер, механізм утворення травм та ушкоджень, які можуть бути визнані тяжкими, в тому числі й небезпечними для життя в момент заподіяння, а зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених злочинах із матеріальним складом обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до цих наслідків.

Суб`єктивна сторона необережного тяжкого тілесного ушкодження виражається у необережній формі вини, яка може бути у виді протиправної самовпевненості або протиправної недбалості.

Питання про наявність умислу необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

При визначення форми вини в діях обвинуваченого, суд враховує показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він свідомо наніс потерпілому один удар ножем в живіт, пояснення обвинуваченим мотивів своєї поведінки, який полягав у словесній образі обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги відповідь обвинуваченого на запитання суду про те, чому саме він наніс удар саме ножем, а не будь-яким іншим предметом, на що обвинувачений зазначив, що він не наносив удар руками потерпілому, оскільки останній більший за нього. Відповідно до показань обвинуваченого, він взяв ножа в руку та наніс удар в живіт потерпілого без будь-яких пояснень та без будь-яких фізичних провокацій з боку потерпілого.

Таким чином суд приходить до висновку, що обвинувачений наносячи удар ножем в тіло потерпілому діяв саме з умислом, оскільки усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння , передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

Суд вважає встановленим , що обвинувачений усвідомлював, що в результаті нанесення удару ножем в тіло потерпілому, останньому будуть заподіянні тілесні ушкодження та бажав їх заподіяння.

Твердження сторони захисту про те, що у обвинуваченого не було умислу саме на умисне тяжке тілесне ушкодження, суд спростовує тим, коли винний діє із умислом (прямим або непрямим), він має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно.

За встановлених фактичних обставин, враховуючи дані про локалізацію і характер утворення тілесних ушкоджень потерпілого, суд не вбачає в діях ОСОБА_6 необережної форми вини у виді самовпевненості або недбалості, які характерні для злочину, передбаченого ст.128 КК України, відтак, підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.1 ст.121КК України на ст.128КК України відсутні.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має трьох дітей, двоє з яких неповнолітні, однак проживає окремо від сімї, за місцем проживання характеризується позитивно, брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, отримав поранення пов`язане із захистом Батьківщини, втратив професійну працездатність на 10 відсотків у зв`язку із захистом Батьківщини.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини та щире каяття.

До обставин, які згідно з ст. 67 КК обтяжують покарання, суд відносить вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з досудової доповіді органу пробації, щодо ОСОБА_6 ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, може становити високу небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання суд у відповідності з ст.65-67 КК України враховує обставини скоєння кримінального правопорушення, характер та ступінь його суспільної небезпеки, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та обставину, що його обтяжує.

Зокрема, інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України віднесене до категорії тяжких злочинів, тобто становить високу суспільну небезпеку.

З урахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, обставини, що його обтяжує, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України про те, що особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України.

На думку суду запропонована прокурором міра покарання у виді 8 років позбавлення волі є надто сувора та не буде сприяти досягненню мети покарання, що передбачена ч. 2 ст. 50 КК України.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України.

Суд переконаний, що визначена ним вид в міра покарання є необхідною і достатньою для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати на залучення судового експерта відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України, а саме після вступу вироку у законну силу речові докази знищити.

Під час досудового розслідування щодо обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосування якого продовжувалось під час судового розгляду. Беручи до уваги, тяжкість кримінального правопорушення та актуальність ризиків непроцесуальної поведінки обвинуваченого, та враховуючи існування ризиків переховуватись від суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, та уникнути покарання суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін.

У кримінальному проваджені під час досудового розслідування слідчим суддею вживались заходи забезпечення кримінального провадження, а саме: 21.01.2025 у справі №133/120/25 накладався арешт на речові докази, який підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65, 66 та 67 КК України, ст.ст. 100, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Туза-Бадар Ташаузького району Ташаузької області Туркменістан, громадянина України, визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначеного цим вироком покарання відраховувати з дня його фактичного затримання, тобто з 10 січня 2025 року.

До набрання вироком законної сили застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Скасувати арешт, накладений під час досудового розслідування ухвалами слідчого судді 21.01.2025 у справі №133/120/25 на речові докази, а саме: фрагмент покривала з слідами речовини бурого кольору; предмет зовні схожий на ніж з деревяною рукояткою коричневого кольору та металевим лезом; кофту сірого кольору із пошкодженням на передній поверхні та нашаруванням речовини бурого кольору; светр жовтого кольору із пошкодженням на передній поверхні та нашаруванням речовини бурого кольору; футболку світло-сірого кольору із пошкодженням на передній поверхні та нашаруванням речовини бурого кольору.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме:

- фрагмент покривала з слідами речовини бурого кольору;

- предмет зовні схожий на ніж з деревяною рукояткою коричневого кольору та металевим лезом;

- кофту сірого кольору із пошкодженням на передній поверхні та нашаруванням речовини бурого кольору;

- светр жовтого кольору із пошкодженням на передній поверхні та нашаруванням речовини бурого кольору;

- футболку світло-сірого кольору із пошкодженням на передній поверхні та нашаруванням речовини бурого кольору, - знищити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору, не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми у судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя ОСОБА_17

15.05.2025