Справа № 331/888/21
Провадження № 1-кп/331/451/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду у м. Запоріжжі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 20.01.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

У С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя (на виконання Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-ІХ від 26.02.2025 назва Жовтневого районного суду міста Запоріжжя змінена на Олександрівський районний суд міста Запоріжжя) надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000016 від 20.01.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 заявлене клопотання про закриття даного кримінального провадження на підставі п. 10 ч.1. ст. 284 КПК України. Дане клопотання обґрунтоване тим, що досудове розслідування має закінчуватися шляхом скерування до суду обвинувального акту і цей акт повинен був скерований до суду в межах строків досудового розслідування.

Так, відповідно до змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000016 від 20.01.2020 ОСОБА_4 о 13 годині 30 хвилин та ОСОБА_5 о 13 годині 40 хвилин письмово було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, 25 лютого 2020 року (п.43, п.50 реєстру матеріалів досудового розслідування).

Отже, за приписами ст.219 КК України строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні спливає через два місяці з моменту письмового повідомлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про підозру, а саме: 25.04.2020.

08 квітня 2020 року слідчий Першого слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з клопотанням про продовження строку досудового розслідування до чотирьох місяців.

Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2020 року в задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування було відмовлено.

Згідно із ч. 7 ст. 295-1 КПК України у разі відмови слідчим суддею у продовженні строку досудового розслідування прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування, зобов`язаний протягом п`яти днів здійснити одну з дій, передбачених частиною другою статті 283 цього Кодексу, а саме: закрити кримінальне провадження, звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Таким чином, за твердженням захисника, у випадку звернення до слідчого судді з клопотанням про продовження строків досудового розслідування, змінюється порядок обчислення строків закінчення досудового розслідування, який обчислюється від події постановлення ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про продовження строків досудового розслідування.

Тобто, у даному випадку відповідно до ч. 7 ст. 295-1 КПК України прокурор повинен був звернутися з обвинувальним актом до суду не пізніше 18 квітня 2020 року.

У той же час, прокурором у порушення вказаної норми лише 23.04.2020 було повідомлено стороні захисту про завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000016 від 20.01.2020, тобто поза межами строків, визначених ч. 7 ст. 295-1 КПК України.

У подальшому 23.04.2020 слідчим Першого слідчого управління відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000016 від 20.01.2020 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, який направлений до суду поштою 27 квітня 2020 року.

Наведене, за твердженням захисника, є підставою для закриття даного кримінального провадження на підставі п. 10 ч.1. ст. 284 КПК України, оскільки обвинувальний акт було скеровано до суду поза межами строків, визначених ч. 7 ст. 295-1 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 заявлене клопотання підтримали у повному обсязі і просили його задовольнити.

Прокурор проти задоволення вказаного клопотання заперечувала, посилаючись на те, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні було скеровано до суду в межах визначеного у ст. 219 КПК України строку досудового розслідування. При цьому, ч. 7 ст. 295-1 КПК України не вирішує питання скорочення строку досудового розслідування, а відсилає до ст. 294 КПК України, яка, у свою чергу, відсилає до ст. 219 КПК України, яка і визначає строки досудового розслідування. Крім того, вона наполягала на тому, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду у підготовчому судовому засіданні суд не має права досліджувати докази і вирішувати питання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали заявлене захисником ОСОБА_6 клопотання про закриття даного кримінального провадження і просили його задовольнити. При цьому, захисник ОСОБА_7 не погодився із прокурором щодо неможливості у підготовчому судовому засіданні вирішувати питання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки це право чітко передбачено у п. 2 ч.3 ст. 314 КПК України. Крім того, він наполягав на тому, що ч. 7 ст. 295-1 КПК України є імперативною нормою, яка встановлює присічний строк для виконання прокурором відповідних процесуальних дій, який у даному випадку було порушено.

Заслухавши прокурора, обвинувачених та їх захисників, дослідивши обвинувальний акт і долучені до нього документи, суд приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами п.10 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

За змістом п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Відповідно до положень ст.113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Положення ст.ст. 219, 294-295 КПК України визначають строки досудового розслідування, порядок їх обчислення та продовження.

Зокрема, п. 4 ч.3 ст.219 КПК України передбачено, що досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 20 січня 2020 року до ЄРДР були внесені відомості за №0000016 з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.368 КК України.

25 лютого 2020 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, було повідомлено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Таким чином, виходячи з положень п.4 ч.3 ст.219 КПК України, з 25 лютого 2020 року почався відлік двомісячного строку досудового розслідування.

23 квітня 2020 року стороні захисту надано доступ до матеріалів кримінального провадження.

У подальшому обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КПК України, було затверджено прокурором 23 квітня 2020 року та направлено до суду 27 квітня 2020 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000016 щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.3 ст.368 КК України повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

22 лютого 2021 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні повторно надійшов до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2021 року закрито кримінальне провадження №0000016 від 20 січня 2020 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 13 вересня 2021 року скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2021 року і призначено новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду. У зазначеній ухвалі суд апеляційної інстанції вказав на те, що обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні було скеровано прокурором до суду в межах строку, визначеного статтею 219 КПК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2021 року було вдруге закрито кримінальне провадження №0000016 від 20 січня 2020 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 11 грудня 2024 року скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2021 року і призначено новий розгляд у суді першої інстанції. У зазначеній ухвалі суд апеляційної інстанції знову вказав на те, що обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні було скеровано прокурором до суду в межах строку, визначеного статтею 219 КПК України.

Тобто, той факт, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні було скеровано прокурором до суду в межах строку, визначеного статтею 219 КПК України, вже неодноразово було встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили.

У даному ж випадку захисник ОСОБА_6 посилається на те, що прокурором не було дотримано строку, визначеного саме ч. 7 ст. 295-1 КПК України.

Проте, суд враховує, що згідно із ч. 7 ст. 295-1 КПК України у разі відмови слідчим суддею у продовженні строку досудового розслідування прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування, зобов`язаний протягом п`яти днів здійснити одну з дій, передбачених частиною другою статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

У даному випадку судом встановлено і сторонами не спростовано, що ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2020 року в задоволенні клопотання про продовження строків досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було відмовлено.

Тобто, у даному випадку відповідно до ч. 7 ст. 295-1 КПК України прокурор повинен був здійснити одну з дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, не пізніше 18 квітня 2020 року.

У той же час, прокурором 23.04.2020 було повідомлено стороні захисту про завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000016 від 20.01.2020.

У подальшому 23.04.2020 було складено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, який направлено до суду поштою 27.04.2020.

Однак, суд не погоджується з позицією захисника ОСОБА_6 про наявність у такому разі підстави для закриття даного кримінального провадження, передбаченої п. 10 ч.1. ст. 284 КПК України, оскільки вказана норма чітко відсилає до моменту закінчення строку досудового розслідування, визначеного саме статтею 219 КПК України, а не ч. 7 ст. 295-1 КПК України.

Крім того, судом враховано, що положення ч. 7 ст. 295-1 КПК України не визначають строків досудового розслідування як таких, а визначають саме строк вчинення прокурором дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України.

Проте, чинний КПК України не передбачає чітких наслідків порушення строку, передбаченого саме ч. 7 ст. 295-1 КПК України, у тому числі він не передбачає й можливості закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч.1. ст. 284 КПК України у випадку порушення саме цього строку.

Тому, хоча у даному випадку і встановлено, що прокурором не було дотримано строку, визначеного ч. 7 ст. 295-1 КПК України, для направлення до суду обвинувального акту, однак, даний обвинувальний акт було скеровано до суду в межах строку досудового розслідування, визначеного у ст. 219 КПК України, що неодноразово також було встановлено ухвалами Запорізького апеляційного суду, які набрали законної сили.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про закриття даного кримінального провадження на підставі п. 10 ч.1. ст. 284 КПК України задоволенню не підлягає.

Усі інші наведені сторонами доводи, на переконання суду, не спростовують наведених вище висновків, у зв`язку з чим вони не беруться судом до уваги.

При цьому, суд враховує, що у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 284, 314, 369-372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 20.01.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі п. 10 ч.1. ст. 284 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 14 травня 2025 року.

Повний текст ухвали складено і оголошено 16 травня 2025 року о 15:00 год.

Суддя ОСОБА_10