Справа № 515/780/25
Провадження № 1-кп/515/1071/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000031 від 11 квітня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Григорівка, Комітернівського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , призваного за мобілізацією, у військовому званні «матрос», раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 129 КК України, а саме: погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, за наступних обставин.

31 березня 2025 року приблизно о 21:45 год, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не вдалось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті тривалих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_4 , в ході чергової сварки, маючи умисел, направлений на погрозу вбивством, з метою викликати у потерпілого побоювання за своє життя, тримаючи в кожній руці по одному кухонному ножу господарсько-побутового призначення, які він попередньо взяв у будинку, розташованому за вказаною адресою, почав ними розмахувати перед ОСОБА_4 та наступати на останнього, скорочуючи між ними відстань, одночасно словесно вигукуючи погрози вбивством на його адресу, на зауваження та прохання припинити такі дії ОСОБА_5 не реагував та продовжував поводити себе агресивно, чим створив ОСОБА_4 реальні підстави побоюватися реалізації такої погрози вбивством. ОСОБА_4 , з урахуванням виниклої обстановки сприйняв дану погрозу як реальну, оскільки у нього були реальні підстави побоюватися її виконання, так як ОСОБА_6 увесь цей час продовжував викрикувати погрози вбивством в його сторону, наступати на нього, тому ОСОБА_7 почав відбігати від ОСОБА_5 в результаті чого вибіг за ворота вказаного домоволодіння, зачинивши за собою хвіртку, яку він притримував, оскільки ОСОБА_5 слідував за ОСОБА_4 та розпочав штрикати вказану хвіртку зазначеними ножами, які продовжував тримати в обох руках, коли ОСОБА_4 стояв з іншої сторони цієї хвіртки, що продовжувалось протягом декількох хвилин.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, тобто погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням.

В судовому засіданні ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання потерпілого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечувала.

Вивчивши клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 підлягає закриттю, а він звільненню від кримінальної відповідальності, з наступних підстав.

Відповідно до статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Статтею 284 КПК України передбачено,що кримінальне провадження закривається судом,зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі статтею 12 КК України злочин передбачений частиною першою статті 129 КК України, є нетяжким злочином.

В судовому засіданні потерпілим ОСОБА_4 заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням.

Обвинуваченим ОСОБА_5 надана згода закрити провадження щодо нього за нереабілітуючої обставини.

Таким чином, ОСОБА_5 який вчинив необережний нетяжкий злочин, раніше не судимий, примирився з потерпілим, проти закриття відносно нього кримінального провадження за нереабілітуючих підстав не заперечував, а тому підлягає звільненню від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 46 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальних витрат на залучення експерта відсутні.

Доля речових доказів вирішується у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 46 КК України, ст. 284 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання потерпілого ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження № 0000031 від 11 квітня 2025 року за обвинуваченням його у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, закрити у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1