г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1195/24
Номер провадження 1-кп/213/44/25
В И Р О К

Іменем України

24 липня 2025 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167,0000049, за звинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, дітей не має, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який на час скоєння кримінального правопорушення перебував на посаді стрільця-снайпера 1 штурмового відділення 2 штурмового взводу 2 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 16.06.2020 р. Бердянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 30.05.2023 року на підставі ст. 81 КК України, невідбутий строк 1 рік 3 дні,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5, ст 122 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався. Останній раз - Указом Президента України № 26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2025, продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 4220-IX від 15.01.2025.

Водночас, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п.п. 1, 17, 20 ч. 1 ст.106 Конституції України, Указом Президентом України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України від 03.03.3033 № 2105-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» (далі - Указ Президента України № 69/2022), на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва оголошено загальну мобілізацію. Відповідно до ч. 8 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 10, ст. 11, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022, затвердженого Законом України №2105-ІХ від 03.03.2022, громадянин України ОСОБА_4 призваний до Збройних Сил України за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_2 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 3 від 03.01.2024, ОСОБА_4 , зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат».

Відповідно до приписів ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час загальної мобілізації, в умовах правового режиму - воєнний стан.

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком для громадян України; ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Будучи стрільцем 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 35-38, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, зобов`язаний свято і непорушно дотримуватися Конституції та законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів начальників), беззастережно, неухильно, точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свої навички і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, виконуючи службові обов`язки не вживати алкогольних напоїв.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на посаді стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, в порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 35-38, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIVта Військової присяги, вчинив злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у період з 13:30 по 14:00 09.02.2025 року перебував біля магазину «Ремонт взуття», що знаходиться на ринку «ПівдГЗК», що вул. Подлєпи, у Інгулецькому районі, м. Кривий Ріг разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , де в ході спілкування у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 раптово виник словесний конфлікт.

У цей час, у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , реалізуючи який, він діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, і бажаючи їх настання, наніс один удар лівою рукою стиснутою в кулак у обличчя потерпілого ОСОБА_7 в результаті чого останній не втримавши рівноваги, впав з висоти власного зросту. Після чого ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, наніс не менше 3-х ударів взутою ногою у ліву частину обличчя ОСОБА_7 , та нахилившись до нього, підняв його голову і вдарив нею не менше 2-х разів об землю.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 відповідно до висновку експерта №367 від 20.03.2025 та висновку експерта №369 від 20.03.2025, ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми-садна голови (кількість саден у медичній документації не вказана) забій головного мозку 3-го ступеня, контузійні геморагічні вогнища в лівих лобній та скроневі частках, субдуральний крововилив малого об`єму зліва, які мають ознаки середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби.

Крім того, солдата ОСОБА_4 відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 3 від 31.01.2024 призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 28.01.2024 № 14-РС на посаду стрільця-снайпера 1 штурмового відділення 2 штурмового взводу 2 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що з 31.01.2024 справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 солдат ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, Військової Присяги, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

10 лютого 2024 року солдат ОСОБА_4 вибув з розташування військової частини НОМЕР_1 у звільнення строком до 11.02.2024 року.

11 лютого 2024 року солдат ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, 11 лютого 2024 року приблизно о 07:00 годині солдат ОСОБА_4 нез`явився вчасно зі звільнення до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , тобто нез`явився вчасно на службу до військової частини без поважних причин, в умовах воєнного стану, командуванню про причини свого вибуття солдат ОСОБА_4 не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, солдат ОСОБА_4 27 лютого 2024 року добровільно та з власної ініціативи прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , чим припинив вчиняти злочин проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю. Просив розглянути провадження на підставі ч.3 ст 349 КПК України, наслідки йому зрозумілі. Суд вважає за можливе розглядати дане кримінальне провадження без повторного виклику потерпілого, без виклику в судове засідання свідків, без дослідження письмових матеріалів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів що характеризують його особу, стосуються речових доказів та судових витрат.

Досліджені в сукупності всі здобуті у провадженні докази дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_4 :

за ст. 407 ч.5 КК України за ознаками: нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану;

за ст. 122 ч.1 КК України за ознаками: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обговорюючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, те що він скоїв тяжкий злочин та нетяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Обвинувачений військовослужбовець, одружений, дітей не має. Освіта професійно-технічна. Має місце реєстрації. Раніше судимий.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання рецидив злочинів; у відповідності зі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання суд вважає щире каяття, явка з зізнанням, активнее сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Суд вважає відсутні підстави для застосування ст. 69 КК України. Суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, з урахуванням ст 70 ч.1, ст 70 ч.4 КК України, остаточно призначити покарання позбавлення волі.

Запобіжний захід не обирати. Речові докази відсутні. Витрати на залучення експерта відсутні. Цивільні позови не заявлялись.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 373-377 КПК України суд, -

УХВАЛИВ

Визнати ОСОБА_4 винним за ст. 407 ч.5, ст 122 ч.1 КК України і призначити покарання

за ч.5 ст 407 КК України - 5 років 1 місяць позбавлення волі

за ч.1 ст 122 КК України - 2 роки позбавлення волі

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 5 років 1 місяць позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покаранням за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.06.2025р, більш суворим за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід не обирати. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 24.07.2025р. Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання час перебування під вартою з 15.04.2025р. по 23.07.2025р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази відсутні.

Матеріали кримінального провадження досудового розслідування залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснюється право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Заявляти клопотання про доставлення до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1