Справа № 211/5407/25
Провадження № 1-кс/211/966/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2025 року слідчий суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривого Рогу клопотання заступника начальника СВ ВП№1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000268 від 15 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Київ, українця, громадянина України, з середньою спеціальної освітою, не одруженого, раніше судимого, звільненого умовно-достроково від відбування основного покарання, призначеного Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.04.2024 року на невідбуту частину покарання 5 (п`ять) років 3 (три) місяці 12 (дванадцять) днів, для проходження військової служби за контрактом; військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 за контрактом із числа осіб, яких умовно-достроково звільнено від відбування покарання (УДЗ), солдата, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся заступник начальника СВ ВП№1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_6 , з клопотанням в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000268 від 15 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, пояснив по змісту клопотання.

Підозрюваний вважав підозру обгрунтованою, розумів, що вчинив угон, але нікуди їхати не мав наміру, побачив відчинене авто, сів в цілях безпеки та переїхав в інше місце, потім сів телефон та не міг зателефонувати командирові, умислу на угон не було. Проти клопотання заперечує, хоче далі служити в ЗСУ.

Захисник заперечував проти клопотання, просив мінімальну заставу, підозрюваний хоче далі служити в ЗСУ, підписав контракт, може виконувати свої обов`язки, потерпілий претензій не має.

Заслухавши думку сторін та дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Клопотання обгрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділення ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268 від 15.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді гранатометника 1 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького спеціалізованого взводу 2 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону, 16.05.2025 приблизно о 04:10 годині перебуваючи біля будинку №58 по вул. Машинобудівників, м. Дружківка, Донецької області, побачив автомобіль марки ВАЗ 21114, номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 . В цей момент у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним автомобілем.

Далі, солдат ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, діючи з корисливих мотивів, проник до автомобіля ВАЗ 21114, номерний знак НОМЕР_2 , знайшовши ключі запалювання в салоні вищевказаного автомобілю, завів автомобіль та поїхав з місця події, тим самим здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно, а саме автомобілем марки ВАЗ 21114, номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 74028 гривень 03 копійок.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого повторно.

16 травня 2025 року о 13 год. 25 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було затримано відповідно п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

16 травня 2025 року військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 за контрактом із числа осіб, яких умовно-достроково звільнено від відбування покарання (УДЗ) солдату ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 , підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, потерпілого та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується, тим що солдат ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу.

Слід визнати недоцільним застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки місцем проживання підозрюваного є місто Київ, тобто район, що знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону та СВ ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

- незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що підозрюваний будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 за контрактом із числа осіб, яких умовно-достроково звільнено від відбування покарання (УДЗ), може вплинути на свідків, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків та потерпілого, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

З огляду на існування вказаного ризику ми вважаємо недоцільним застосовувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді особистої поруки, оскільки він може стати підґрунтям для маніпулювання можливістю спаплюжити авторитет його поручителів з подальшим використанням їх авторитету та репутації для тиску на свідків у даному кримінальному провадженні.

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків або інших підозрюваний. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджується тим, що підозрюваний вчиняючи злочин, в умовах воєнного стану, фактично нехтуючи покладеними на нього обов`язками згідно статуту Збройних Сил України тим самим вставши на злочинний шлях, може вчинити інші злочини, в тому числи військові, зокрема передбачені ст. 407 КК України (Самовільне залишення військової частини або місця служби) ст. 402 КК України (Непокора), та ст. 408 КК України («Дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, а також нез`явлення з тією самою метою на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу»), крім того, неодноразово засуджений за майнові та інші злочини, судимість якого не знята та не погашена, який на даний момент є умовно достроково звільнений від відбування основного покарання призначеного Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.04.2024 року на невідбуту частину покарання 5 (п`ять) років 3 (три) місяці 12 (дванадцять) днів, для проходження військової служби за контрактом, тобто фактично маючий невідбутий строк покарання та враховуючи те, що підозрюваному загрожує покарання до 8 років позбавлення волі, з метою ухилення від покарання у разі визнання його винним або від кримінального переслідування існує реальна можливість вчинення останнім злочину.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Звертаючись з відповідним клопотанням, ми беремо також до уваги, що підозрюваний не має захворювань, що включені до додатку №13 «Перелік хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я № 1348/5/572 від 15 серпня 2014 року «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», тобто він є особою, яка не має протипоказань до утримання під вартою.

Таким чином, в умовах воєнного стану на території України, з метою належного покарання осіб, які вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини, такий підхід національних судів щодо застосування викличного виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не допустить підриву авторитету, бойової готовності та боєздатності підрозділу Збройних Сил України та не створить в очах військовослужбовців уяву безкарності та свавілля.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Таким чином, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховується від органу досудового розслідування та суду, може впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Отже, не теперішній час відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 окрім як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що свідчить про необхідність задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Доказів того, що можливо застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід стороною захисту надано не було.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України одночасно з запобіжним заходом у виді тримання під вартою, підозрюваному слід визначити заставу в межах, передбачених ст. 182 ч. 5 п. 2 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищезазначене та той факт що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вважаю призначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючисьст. ст. 177 -178, 183, 193, 197 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000268 від 15 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 14 липня 2025 року включно, стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Київ, українця, громадянина України, з середньою спеціальної освітою, не одруженого, раніше судимого, звільненого умовно-достроково від відбування основного покарання, призначеного Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.04.2024 року на невідбуту частину покарання 5 (п`ять) років 3 (три) місяці 12 (дванадцять) днів, для проходження військової служби за контрактом; військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 за контрактом із числа осіб, яких умовно-достроково звільнено від відбування покарання (УДЗ), солдата, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , з місцем дислокації АДРЕСА_2 .

Строк застосування запобіжного заходу обчислювати з 16.05.2025 року з 13-30 год.

Визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави підозрюваному ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого чи прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання, роботи.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала можебути оскарженадо Дніпровськогоапеляційного судупротягом 5днів здня їїпроголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 17 травня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1