Провадження №1-кс/522/4724/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

УСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2025 року, в частині заборони користування на автомобіль «Меrсеdes-Веnz GL350 СDІ», реєстраційний номер НОМЕР_1 та його зберігання, який належить ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 18.02.2020 року, ТСЦ 5142, а також змінити місце зберігання автомобіля на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Міжлиманське, вул. Квіткова, 36 та передати зазначений автомобіль на відповідальне зберігання власнику, зобов`язавши посадових осіб майданчику передати безоплатно автомобіль власнику.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає наступне.

15.07.2025 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси накладено арешт із забороною розпорядження, відчуження та користування на автомобіль «Меrсеdes-Веnz GL350 СDІ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на момент ДТП фактично перебував у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та власником якого є ОСОБА_4 , яка за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане 18.02.2020 року, ТСЦ 5142, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із можливістю установлення подальшого місця зберігання на території майданчика тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Міжлиманське, вул. Квіткова, 36, який у ході проведення огляду місця ДТП виявлено та вилучено.

Вказаний транспортний засіб було визнано слідством речовим доказом та розміщено на території майданчика тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Міжлиманське, вул. Квіткова, 36.

На теперішній час усі судові експертизи та необхідні слідчі дії, якими обґрунтовувалась необхідність накладення арешту, проведені та ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру, отже відсутня об`єктивна необхідність тримання автомобіля на спеціальному майданчику.

В судове засідання адвокат ОСОБА_6 не заявився, згідно матеріалів справи просить розглянути клопотання за його відсутності.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися.

Слідчий СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 надав заву, відповідно до якої просить розглянути клопотання без його участі, стосовно знаття арешту в частині користування та місця зберігання не заперечує.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено наступне.

СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування за кримінальним провадженням № 0000877 від 20.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2025 року, накладено арешт із забороною розпорядження, відчуження та користування на автомобіль «Меrсеdes-Веnz GL350 СDІ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на момент ДТП фактично перебував у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та власником якого є ОСОБА_4 , яка за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане 18.02.2020 року, ТСЦ 5142, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із можливістю установлення подальшого місця зберігання на території майданчика тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Міжлиманське, вул. Квіткова, 36, який у ході проведення огляду місця ДТП виявлено та вилучено.

Після проведення всіх необхідних експертиз слідчого або прокурора у даному кримінальному провадженні зобов`язано повернути автомобіль «Меrсеdes-Веnz GL350 СDІ», реєстраційний номер НОМЕР_1 власнику на відповідальне зберігання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, на теперішній час усі необхідні слідчі дії та експертизи з транспортним засобом Меrсеdes-Веnz GL350 СDІ», реєстраційний номер НОМЕР_1 вже проведені.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст.41 Конституції України.

Так, ч.5 ст.9 КПК України, передбачено що, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. При цьому, виходячи з положень Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Відповідно до ст.13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст.41 Конституції України).

Відповідно до ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Відповідно до ч.5 ст.12 ЦК України та відповідно до п.10 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне.

Пункт 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначає, що набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знать про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумний заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна.

Аналогічне роз`яснення міститься в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 №24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав».

З огляду на приписи п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Враховуючи викладене, вважаю, що потреба у застосуванні заходу забезпечення, у вигляді арешту в частині заборони користування автомобілем «Меrсеdes-Веnz GL350 СDІ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 18.02.2020 року, ТСЦ 5142, відпала та зазначений автомобіль можливо передати на відповідальне зберігання власнику, зобов`язавши посадових осіб майданчику передати безоплатно автомобіль власнику.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, підлягає задоволенню наведених підстав.

Керуючись ст.ст.167-174 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2025 року, в частині заборони користування на автомобіль «Меrсеdes-Веnz GL350 СDІ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на момент ДТП фактично перебував у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та власником якого є ОСОБА_4 , яка за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане 18.02.2020 року, ТСЦ 5142, проживає за адресою: АДРЕСА_1 скасувати.

Зобов`язати уповноважених осіб за кримінальним провадженням №0000877 від 20.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - передати автомобіль «Меrсеdes-Веnz GL350 СDІ», реєстраційний номер НОМЕР_1 власнику - ОСОБА_4 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане 18.02.2020 року) - на відповідальне зберігання.

Зобов`язати уповноважених осіб майданчика тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Міжлиманське, вул. Квіткова, 36 передати безоплатно автомобіль «Меrсеdes-Веnz GL350 СDІ», реєстраційний номер НОМЕР_1 власнику - ОСОБА_4 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане 18.02.2020 року).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: