Справа №585/666/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/195/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - інші скарги
УХВАЛА

Іменем України

22 квітня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 585/666/25 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2025 щодо повернення скарги на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення,

установила:

В поданій апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, оскільки зі скаргою він звернувся в межах строку, повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 389 КК вручене з порушенням права на захист, сама підозра є необгрунтованою, оскільки вирок суду відносно нього переглядається в касаційному порядку. Окрім цього зазначає, що офіційно здійснює догляд за своєю хворою матір`ю, а тому фізично не міг в цей час відбувати покарання у виді громадських робіт.

24.02.2025 до Роменського міськрайонного суду Сумської області звернувся ОСОБА_8 зі скаргою на повідомлення про підозру від 23.01.2025 за ч. 2 ст. 389 КК у кримінальному провадженні № 0000003 від 01.01.2025, в якій просив скасувати вказане повідомлення та зобов`язати дізнавача СД Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про оголошення йому підозри.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2025 повернуто скаргу ОСОБА_8 . Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивувала тим, що ОСОБА_8 пропустив строк звернення зі скаргою, який відповідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК поновленню не підлягає, оскільки обвинувальний акт відносно останнього надійшов до суду до моменту його звернення з даною скаргою.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду, учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від прокурора ОСОБА_10 надійшла письмова заява про розгляд провадження у її відсутність, а від підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_11 будь-яких клопотань, у тому числі і про відкладення розгляду апеляційної скарги, до суду апеляційної інстанції не надходили, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутність сторін провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Зокрема, відповідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими, не забороненими законом засобами, захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань, а згідно ч. 1 ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК), а зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, крім іншого, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; забезпечення права на захист; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ч. 1 ст. 7 КПК).

Під час кримінального провадження слідчий суддя, прокурор, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу (ч. 1, 6 ст. 9 КПК).

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК, а судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні належить до повноважень слідчого судді у порядку, передбаченому КПК (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК).

Так, згідно ч. 1 ст. 303 КПК (Глава 26 «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», § 1 «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування») КПК, на досудовому провадженні, крім іншого, можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: п. 10 повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Відповідно ст. 304 КПК, скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії, а згідно п. 3 ч. 2 ст. 304 цього Кодексу скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Аналіз наведених норм КПК свідчить, що право на звернення зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК виникає у підозрюваного, його захисника чи законного представника не з моменту прийняття прокурором, слідчим за погодженням з прокурором процесуального рішення (повідомлення про підозру), а лише після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

23.01.2025 ОСОБА_8 було оголошено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК, який згідно ст. 12 КК класифікується як кримінальний проступок.

До Роменського міськрайонного суду Сумської області з відповідною скаргою ОСОБА_8 звернувся 24.02.2025, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду, тобто в перший же день встановленого кримінальним процесуальним законом строку для подачі ним скарги, а тому висновки судді суду першої інстанції про порушення підозрюваним ОСОБА_8 строку подачі скарги до суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та вимогам КПК.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді не можна вважати законною, обґрунтованою та вмотивованою, тому вона підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а апеляційна скарга задоволенню з цих підстав.

Вирішуючи питання подальшого руху кримінального провадження після скасування ухвали, колегія суддів враховує, що порушення слідчим суддею вимог ст. 303-304 КПК не охоплюється напряму (безпосередньо) переліком підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ч. 1 ст. 415 КПК.

У той же час, враховуючи, що під час апеляційного розгляду колегія суддів позбавлена можливості на законних підставах ухвалити рішення згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК, тобто після скасування ухвали слідчого судді постановити нову ухвалу по суті скарги, так як скарга ОСОБА_8 на повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 389 КК не розглядалась слідчим суддею суду першої інстанції по суті вимог з урахуванням положень ст. 306, 307 КПК.

Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд (лист ВС вих № 3567/0/2-20 від 31.12.2020, п. 2), згідно якої, виходячи з ч. 3 ст. 407 КПК, суд апеляційної інстанції не має право самостійно вирішити по суті клопотання, яке не було розглянуто по суті судом першої інстанції, внаслідок чого колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд скарги ОСОБА_8 в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_12 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2025 щодо повернення скарги ОСОБА_6 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4