Справа № 308/6999/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/390/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції з ДУ «Закарпатська УВП №9» та Закарпатським апеляційним судом, кримінальне провадження №0000535 за клопотанням прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, українця, громадянина України, з неповною середньою, освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9

встановила:

В провадженні Львівського апеляційного суду знаходиться кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2023 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Постановою Верховного Суду від 23квітня 2025 строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено до 21 червня 2025 року включно .

Прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в якому він просить продовжити строк тримання під вартою на 60 діб відносно ОСОБА_7 .

Клопотання прокурора мотивоване наступним, 16 травня 2022 року близько 20 години 20 хвилин, під час дії на території України воєнного стану, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою: м. Ужгород, вул.Минайська 6-8, неподалік спорткомплексу «Юність», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, з корисливих мотивів власного збагачення, з застосуванням насильства що не було небезпечним для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрито викрав належний потерпілому мобільний телефон марки «iPhone 11» ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 , чим спричинив матеріального збитку на суму 15333 (п`ятнадцять тисяч триста тридцять три) гривні.

Таким чином ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

16 травня 2022 року ОСОБА_7 було затримано в порядку передбаченому ст.208 КПК України.

17 травня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та обрано запобіжний захід, який неодноразово продовжувався.

Враховуючи, що дія запобіжного заходу на даний час спливає, а ризики які були підставою для його застосування на стадії досудового розслідування продовжують існувати, наявна необхідність у обранні даного запобіжного заходу на час судового розгляду вказаного кримінального провадження.

Як зазначає прокурор наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначеного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Обґрунтовуючи мету та підстави застосування запобіжного заходу, прокурор зазначає про існування ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду вказують обставини даного кримінального правопорушення та наявність фактів неодноразового вчинення обвинуваченим аналогічних правопорушень раніше. Крім того, ОСОБА_7 , усвідомлюючи неминучість покарання у випадку визнання його винним може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, був оголошений в розшук Дарницьким управлінням поліції ГУНП в м.Києві. Також ОСОБА_7 ніде не працює, місце реєстрації та фактичного проживання знаходиться за межами Закарпатської області.

Також наявний ризик незаконного впливу на потерпілого ОСОБА_10 , оскільки в результаті додаткового допиту було встановлено, що обвинувачений вчиняв спроби незаконного впливу на потерпілого, неможна виключати також незаконний вплив на свідків оскільки обвинуваченому відоме місце проживання таких.

Окрім того, ОСОБА_7 може чинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, що підтверджується тим, що обвинувачений раніше судимий за вчинення майнових злочинів, що свідчить про явне небажання ОСОБА_7 ставати на шлях виправлення.

Прокурор ОСОБА_6 подане клопотання підтримав, просив таке задовольнити.

Захисник обвинуваченого адвокат заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та просила суд замінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, особисте зобовязання, зазначила, що після звільнення обвинуваченого з під варти зобовязуються представити договір оренди житла.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовуються клопотання, колегія суддів вважає, що таке підлягає до задоволення.

Статтею 29 Конституції України регламентовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення цих питань судом відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно з ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.1 ст194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Аналізуючи за змістом наведені правові норми та встановивши фактичні обставини справи, суд, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 Кримінального кодексу України.

Обґрунтованість підозри не спростована належними та допустимими доказами та стверджується наявними в матеріалах справи документами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

При цьому суд зазначає, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, наявний ризик щодо можливості переховування обвинуваченим від органів досудового розслідування та/або суду. Враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого (ч. 4 ст. 186 КК України) злочинів, зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (від 7 до 10 років позбавлення волі), останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування». Також раніше обвинувачений вже притягався до кримінальної відповідальності за кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та у зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування був оголошений в розшук.

Водночас, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, вважає, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може впливати на потерпілого ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ним показань на його користь, оскільки йому відомі місце проживання такого.

При оцінці ризику можливості вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_7 обвинувачується, судом враховується той факт, що останній неодноразово судимий, відтак наявність такого ризику є цілком реальною.

Згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_7 , передбачене ч.4 ст.186 КК України, за ступенем тяжкості є тяжким злочином.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На виконання вказаних вимог судом враховуються: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 Кримінального кодексу України, зокрема те, що санкція за вказане правопорушення передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Судом враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність в обвинуваченого постійного місця роботи, наявність судимості.

За таких обставин та з огляду на тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, суд вважає, що належний контроль за поведінкою ОСОБА_7 та запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, яке не пов`язане з триманням під вартою строком до 60 днів, а відтак клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 184, 186, 194, 196, 199, 376, 392, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Клопотання задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Краматорськ, Донецької області, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів починаючи з 05.06.2025 року по 03.08.2025 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4