Кримінальне провадження №629/4117/25
Номер провадження 1-кп/629/268/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області України № 49 по особовому складу від 01.02.2021 перебуваючи на посаді слідчого слідчого відділу Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, склавши Присягу поліцейського і якій присвоєно спеціальне звання старший лейтенант поліції, являючись відповідно до ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським, та відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993№ 3781-XII (із змінами) працівником правоохоронного органу, якій вручене службове посвідчення серії ХКП № 024285 та спеціальний жетон №0147030, будучи наділеною повноваженнями, визначеними в ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», 27.10.2022 близько о 16 год. 23 хв. прибула разом із дільничним офіцером поліції Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 на територію оперативного обслуговування за адресою: АДРЕСА_2 , біля магазину (закусочної), де здійснює свою підприємницьку діяльність фізична особа підприємець « ОСОБА_7 », з метою відтворення обстановки і обставин вчиненого кримінального правопорушення, а саме проведення слідчого експерименту матеріалах кримінального провадження № 0001155 від 20.08.2022 року, досудове розслідування у якому їй було доручено керівником органу досудового розслідування Лозівського РВП ГУНП в Харківській області.

У цей же час, за вказаною адресою у палатці для літнього відпочинку перебував раніше їй незнайомий ОСОБА_4 , якому слідчим СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 було запропоновано прийняти участь у слідчому експерименті у якості понятого. У свою чергу ОСОБА_4 у відповідь на пропозицію слідчого відреагував агресивно та почав висловлюватись на адресу поліцейських нецензурною лайкою, вести себе неадекватно та глузувати із дій слідчого ОСОБА_5 . Після початку слідчого експерименту на зауваження і неодноразові законні висунуті вимоги працівників поліції не заважати його проведенню, протягом тривалого часу не реагував, а навмисно не збирався відходити, та таким чином перешкоджав його проведенню. Саме в той час, у ОСОБА_4 і виник раптовий злочинний умисел направлений на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, у зв`язку із виконанням цим працівником покладених на нього службових обовязків. Надалі, ОСОБА_4 усвідомлюючи та достовірно розуміючи, що ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу та виконує свої службові обов`язки, на ґрунті раптово виниклої неприязні до вказаного працівника правоохоронного органу, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, нехтуючи законними вимогами відійти від місця проведення слідчого експерименту та не заважати його проведенню, з мотивів раптової особистої неприязні, демонструючи свою зневагу до працівників правоохоронних органів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на нанесення тілесних ушкоджень слідчому ОСОБА_5 у зв`язку із виконанням нею своїх службових обов`язків, несподівано, безпричинно та зненацька наніс потерпілій ОСОБА_5 один удар правою ногою, який їй прийшовся у область лівого колінного суглобу, від якого вона втратила рівновагу та оперлась об стіл. Протиправні дії ОСОБА_4 були припинені дільничним офіцером поліції Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, пов`язаного із вчиненням умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з працівником службових обов`язків, спричинивши медичної експертизи потерпілій Онишко виконанням цим відповідно до висновку ОСОБА_9 наступні тілесні ушкодження: синець по зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, який утворився в результаті однієї ударної дії тупого предмету, та за ступенем тяжкості, згідно п. 2.3.1 правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Потерпіла у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений у судовому засіданні вину визнав у повному обсязі, пояснив, що 27.10.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , біля магазину (закусочної), наніс потерпілій ОСОБА_5 один удар правою ногою у область лівого колінного суглобу, від якого вона втратила рівновагу. У вчиненому щиросердно розкаявся.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу, речових доказів, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого, суд находить його вину повністю доказаною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України обвинувачений скоїв нетяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він має середньо-спеціальну освіту, не працює, розлучений, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується формально, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно досудової доповіді Лозівського РВ № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення є середній, ризик небезпеки для суспільства середній.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття у скоєнні злочину.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також беручи до уваги позицію потерпілої, яка не має претензій до обвинуваченого, поведінку обвинуваченого під час судового провадження, з якої вбачається, що він усвідомив протиправність своїх дій, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливе без відбування покарання, звільнивши від такого з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Суд покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ВизнатиОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 345 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: DVD диски з відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_10