Справа №751/4230/25
Провадження №1-кс/751/1145/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова

ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 ,

слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0001091 від 23 листопада 2024 року, про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на заставу

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лани Пустомитівського району Львівської області, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого до затримання заступником директора ПСП

«Арго-Плюс А.М.», раніше не судимого,

підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2025 року адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на заставу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України.

Із клопотання вбачається, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження

№ 0001091 від 23 листопада 2024 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 2

ст. 286 КК України.

Як зазначено у клопотанні захисника, досудовим розслідуванням встановлено, що 22 листопада 2024 року приблизно о 20 годині 00 хвилин водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Citan» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Центральній у с. Володькова Дівиця Ніжинського району Чернігівської області у напрямку смт Носівка, неподалік буд. № 96 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди. Водій ОСОБА_3 не зупиняючись зник з місця пригоди.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 грудня 2024 року підозрюваному ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12 лютого 2025 року підозрюваному ОСОБА_3 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 53 дні до

05 квітня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01 квітня 2025 року підозрюваному ОСОБА_3 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 травня

2025 року включно, без визначення розміру застави.

Захисник зазначає, що на час звернення до слідчого судді з клопотанням стали відомі нові обставини, які можуть вплинути на застосований до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід, а саме зменшити ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та поставити під сумнів наявність у сторони обвинувачення достатніх доказів, якими обґрунтовано підозру за

ч. 2 ст. 286 КК України та кваліфікуючі ознаки за ч. 3 ст. 135 КК України.

Однією із основних підстав для зміни запобіжного заходу сторона захисту вважає смерть матері підозрюваного ОСОБА_10 , що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть від 09 травня 2025 року № 38. Указує на те, що сторона обвинувачення не дає дозвіл на вивіз підозрюваного ОСОБА_3 зі слідчого ізолятора для прощання на поховальній церемонії. Звертає увагу, що за багато чисельними клопотаннями сторони захисту його так і не було ознайомлено з необхідними матеріалами кримінального провадження, у тому числі з висновками проведених у кримінальному провадженні судових експертиз, які можуть містити фактичні обставини на користь сторони захисту. Указує на те, що за клопотанням сторони захисту ухвалою слідчого судді від

05 березня 2025 року було призначено комплексну судово-трасологічну та судово-автотехнічну експертизу, проведення якої на даний час триває. При цьому, слідчим суддею було витребувано висновки судової транспортно-трасологічної та судової автотехнічної експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, які свідчать про неможливість встановлення геометричних параметрів місця наїзду на пішохода відносно меж проїзної частини, так і експертом підтверджена відсутність технічної можливості у водія ОСОБА_3 уникнути наїзду на пішохода за результатами наданих ним показів. Тому, захисник вважає, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на даний час викликає закономірні сумніви. Так, згідно з висновком автотехнічної експертизи від 24 лютого 2025 року № СЕ-19/125-25/2345-ІТ експертом не встановлено порушень Правил дорожнього руху в діях водія ОСОБА_3 , які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Щодо інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, захисник указує на те, що стороною обвинувачення не надано жодного обґрунтування кваліфікуючої його ознаки, яким є висновок судово-медичної експертизи трупу щодо можливості збереження життя потерпілої, у разі надання допомоги та причинно-наслідкового зв`язку між залишенням особи в небезпечному для життя стані та настанням смерті. Стороною обвинувачення приховуються матеріали кримінального провадження, а саме висновки судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_9 , якими фактично має обґрунтовуватись повідомлення про підозру ОСОБА_3 в цій частині.

Сторона захисту вважає, що наразі, підставою для зміни запобіжного заходу перш за все є відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 3

ст. 135 КК України та відсутність сукупності доказів для цього.

Вважає, що має місце «завищення кваліфікації» з метою можливості клопотати перед слідчим суддею про застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також захисник посилається на втрату актуальності ризиків, які встановлено стороною обвинувачення, передбачених пунктами 1, 3, 4

ч. 1 ст. 177 КК України.

Крім того, адвокат ОСОБА_4 у клопотанні вказує, що як при обранні запобіжного заходу тримання під вартою (ухвала слідчого судді від 18.12.2024), так і при продовженні строку його дії (ухвала слідчого судді від 12.02.2024) сторона захисту в цілому не заперечуючи щодо застосування такого запобіжного, просили лише визначити розмір застави, як альтернативу триманню під вартою у цьому кримінальному провадженні, також не заперечували в частині застосування розміру застави, що перевищує встановлений законом для відповідного виду кримінальних правопорушень, яка цілком здатна забезпечити всі зазначені стороною обвинувачення ризики.

Просить визначити ОСОБА_3 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та звільнити його з-під варти.

Захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав своє клопотання та просив його задовольнити, додатково слідчому судді надав докази на підтвердження направлення та вручення стороні обвинувачення клопотання про зміну запобіжного заходу, копії клопотань про надання дозволу на вивіз підозрюваного ОСОБА_3 на поховання його матері, про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження та копії постанов слідчого про відмову в їх задоволенні.

Крім того, захисник ОСОБА_4 надав слідчому судді копію повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 13 травня

2025 року, відповідно до якої ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1

ст. 135 КК України, а також повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 13 травня 2025 року.

Захисник також клопотав зобов`язати сторону обвинувачення надати слідчому судді для дослідження матеріали кримінального провадження, які слугували підставою для зміни правової кваліфікації інкримінованих дій з

ч. 3 ст. 135 на ч. 1 ст. 135 КК України, а саме висновки судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_9 , у зв`язку з тим, що в зазначеному повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 13 травня 2025 року такі підстави не наведені.

Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника про зміну запобіжного заходу та висловлену ним позицію, просив клопотання задовольнити. Щодо своєї поведінки після дорожньо-транспортної пригоди, а саме щодо залишення місця події та вчинення дій, спрямованих на знищення слідів кримінального правопорушення, переховування від органів досудового розслідування та подальшого з`явлення із зізнанням, ОСОБА_3 повідомив, що про наслідки дорожньо-транспортної пригоди дізнався на наступний день, перебував у сильному стресі і не розумів що робить.

У судовому засіданні прокурор та слідчий заперечили проти задоволення клопотання захисника, вважали його необґрунтованим і просили відмовити у його задоволенні.

Прокурор указав на відсутність нових обставин з часу продовження слідчим суддею строку тримання під вартою ОСОБА_3 , які б могли бути підставою для зміни запобіжного заходу. Зазначив, що ОСОБА_3 залишив місце пригоди, вчиняв дії для знищення слідів кримінального правопорушення, переховувався від органу досудового розслідування. Вважав, що всі ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановленні при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не втратили актуальності та продовжують існувати.

Слідчий повністю підтримав таку позицію прокурора.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримали думку прокурора та слідчого, у задоволенні клопотання захисника підозрюваного просили відмовити. ОСОБА_7 зазначив, що змінювати показання його ніхто не змушував, проте просили пробачити ОСОБА_3 . На запитання захисника ОСОБА_4 потерпілий

ОСОБА_7 підтвердив перерахування підозрюваним 300 000 гривень на відшкодування заподіяної шкоди.

Вивчивши клопотання, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов до такого висновку.

Слідчий суддя встановив, що в провадженні слідчого управління ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження

№ 0001091 від 23 листопада 2024 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2

ст. 286 КК України.

Згідно з повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від

13 травня 2025 року ОСОБА_3 підозрюється в тому, що 22 листопада

2024 року приблизно о 20 годині ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Citan» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Центральній у с. Володькова Дівиця Ніжинського району Чернігівської області у напрямку від м. Ніжина до м. Носівка, неподалік домогосподарства № 96 неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась, при виникненні небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, унаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка рухалася у попутному з автомобілем напрямку руху у смузі руху автомобіля, після чого зник з місця пригоди.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у мить спричинення, від яких настала її смерть.

Смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 на місці події внаслідок закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер, пошкоджень та крововиливів в паренхіми легень, перелому шийного відділу хребта, тупої травми живота у вигляді одиночного розриву печінки, розтрощення селезінки, крововиливу у паранефральну клітковину зліва, крововиливу в ліве плече, надключичну ділянку, шию, проекцію лопатки зліва та середостіння.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.3.б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним) та п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу) Правил дорожнього руху, що стало причиною настання даної дорожньо- транспортної пригоди і знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 22 листопада 2024 року приблизно о 20 годині, ОСОБА_3 після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлюючи, що у результаті наїзду ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження, унаслідок чого перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, у порушення вимог п. 2.10 Правил дорожнього руху, не зупинив керований ним автомобіль марки «Mercedes-Benz Citan» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , маючи змогу надати потерпілій допомогу, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_9 , заходів для надання їй медичної допомоги не вжив, швидку медичну допомогу для надання первинної допомоги потерпілій не викликав, в органи поліції про дорожньо-транспортну пригоду не повідомив, прізвища й адреси очевидців події не записав, заходів до забезпечення схоронності слідів події не прийняв, та навмисно залишив місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тим самим завідомо залишив без допомоги потерпілу ОСОБА_9 , яку сам поставив у небезпечний для життя стан, та яка була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, хоча повинен та мав змогу надати таку допомогу.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 грудня 2024 року підозрюваному ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12 лютого 2025 року підозрюваному ОСОБА_3 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 53 дні до 05 квітня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01 квітня 2025 року підозрюваному ОСОБА_3 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 травня

2025 року включно, без визначення розміру застави.

За клопотанням сторони захисту слідчим суддею у судовому засіданні досліджені висновки судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_9 .

Згідно з пунктами 9, 10 висновку експерта від 23 листопада 2024 року

№ 246, зважаючи на множинність та масивність тілесних ушкоджень, збереження життя навіть при своєчасному наданні кваліфікованої медичної допомоги є малоймовірним. При судово-токсикологічному дослідженні ОСОБА_9 виявлено етанол в концентрації 1,7 г/л, в сечі 1,9 г/л, що відносно живої особи є середнім ступенем алкогольного сп`яніння.

За висновком експерта від 18 квітня 2025 року № 31-59-2025, враховуючи характер та загальний обсяг тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_9 , які супроводжувались розвитком шоку, надання останній медичної допомоги (навіть у випадку своєчасного виклику та прибуття бригади екстреної медичної допомоги), не призвело б до сприятливого наслідку (збереження життя).

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 201 КПК України Підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Щодо наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень слідчий суддя приймає до уваги рішення ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії», де високий суд зазначив, що не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з позиції ЄСПЛ, яка відображена, серед іншого, у рішеннях по справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», термін «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому, відповідно до рішень ЄСПЛ, зокрема, у справах «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» та «Мюррей проти Сполученого Королівства» факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру», не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що докази, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, містяться у зібраних органом досудового розслідування доказах, у тому числі:

- протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23 листопада 2024 року; - лікарському свідоцтві про смерть від 24 листопада 2024 року № 257; - протоколах допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; - протоколі огляду місця події від 25 листопада 2024 року;

- протоколі огляду інформації з камер зовнішнього відеоспостереження системи «Мережа безпеки» від 26 листопада 2024 року; - висновку експерта від 02 січня 2025 року № СЕ-19/125-24/15488-ТР; - протоколі обшуку автомобіля марки «Mercedes-BenzCitan» з державним номерним знаком

НОМЕР_1 від 27 листопада 2024 року; - висновку експерта від 21 січня 2025 року № СЕ-19/125-24/15490-ТР; - протоколі допиту свідка

ОСОБА_14 від 29 листопада 2024 року; - протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 29 листопада 2024 року;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 ; - висновку експерта від

19 лютого 2025 року № СЕ-19/125-25/2344-ІТ; - висновку експерта

23 листопада 2024 року № 246; - висновку експерта від 18 квітня 2025 року № 31-59-2025.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що повідомлена

ОСОБА_3 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, є обґрунтованою для даної стадії кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що остаточна оцінка доказів та кваліфікація дій здійснюється судом під час судового розгляду справи.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від

27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення ЄСПЛ у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Вирішуючи клопотання захисника, слідчий суддя, з огляду на долучені до матеріалів судового провадження матеріали, враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_3 , дані, які характеризують особу останнього, його вік, соціальні зв`язки, сімейний стан, майновий стан.

З огляду на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, при цьому враховуючи, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення, дають достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними, зважаючи на характер інкримінованих кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, його поведінку після дорожньо-транспортної пригоди, а саме залишення місця події та вчинення дій, спрямованих на знищення слідів кримінального правопорушення, переховування від органів досудового розслідування та подальше з`явлення із зізнанням, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_3 може вчинити дії щодо переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та таким чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому з`ясуванню фактичних обставин справи, з огляду на що, для запобігання ризикам, заявленим у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним необхідність тримання

ОСОБА_3 під вартою, оскільки, на його переконання, саме такий вид запобіжного заходу, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість органу досудового розслідування досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

При цьому слідчий суддя вважає, що підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу відсутні, в даному випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу не перевищує суспільного інтересу в справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії», «Летельє проти Франції», «Маріянчук та інші проти України».

Протипоказань для утримання ОСОБА_3 за станом здоров`я під вартою за матеріалами провадження не встановлено та стороною захисту таких даних не надано.

Крім того, варто зазначити, що застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованих злочинів слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового провадження кримінального провадження по суті обвинувачення.

Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При визначенні ОСОБА_3 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, суд наряду з положеннями статей 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, матеріальне становище ОСОБА_3 , його поведінку після дорожньо-транспортної пригоди, а саме залишення місця події та вчинення дій, спрямованих на знищення слідів кримінального правопорушення, переховування від органів досудового розслідування та подальше з`явлення із зізнанням, а також з метою захисту прав потерпілих, суд вважає, що застава у розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не зможе забезпечити виконання ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків, а тому вважає, що йому слід визначити заставу в розмірі, який перевищує 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

За таких обставин, клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. 29 Конституції України, статтями 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 201, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката

ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001091 від 23 листопада 2024 року, про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на заставу задовольнити частково.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк якого продовжено ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01 квітня 2025 року до 30 травня 2025 року, залишити без зміни.

Визначити підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 гривень, яка може бути внесена як обвинуваченим, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), на депозитний рахунок (одержувач: ТУ ДСАУ у Чернігівській області; ; банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ; розрахунковий рахунок UA0005960).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, негайно звільнити ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним процесуально вмотивованим викликом;

- не відлучатися із с. Козари Ніжинського району Чернігівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та експертами у кримінальному провадженні № 0001091 від 23 листопада

2024 року, за виключенням проведення спільних процесуальних дій;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання прокурору у кримінальному провадженні, у разі наявності, паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити термін дії зазначених обов`язків у межах строку, визначеного ч. 7 ст. 194 КПК України, а в разі здійснення прокурором в межах вказаного строку дій, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, до вирішення питання судом про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу під час проведення підготовчого судового провадження, що не може перевищувати 14 липня 2025 року.

У разі внесення застави, з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_3 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`являвся за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1