УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000008 від 05.02.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000008 від 05.02.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України, про арешт майна, яке належить ОСОБА_4 , яке вилучене 31.07.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, на: гліцерин - 149 шт.; ароматизатори - 451 шт.; нікотин - 62 шт.; нікобустер - 49 шт.; набір для куріння - 24 шт.

Клопотання мотивоване тим, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000008 від 05.02.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території України здійснює незаконну діяльність невстановлена група осіб, учасники якої усвідомлюють фінансовий прибуток від протиправної діяльності пов`язаної із збутом незаконно виготовлених підакцизних товарів зокрема нікотиновмісних сумішей та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, які відповідно до пункту 215.1 статті 215 Податкового кодексу України належать до підакцизних товарів, порушуючи вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», організували злочинну схему спрямовану на отримання грошових коштів злочинним шляхом внаслідок зайняття господарською діяльністю та внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння. Грошові кошти отримують від незаконного збуту, зберігання з метою збуту та транспортування з цією метою незаконно виготовлених підакцизних товарів (нікотиновмісні суміші та рідин, що використовуються в електронних сигаретах), які реалізовуються через точки роздрібної торгівлі (кіоски) на території України та через мережу Інтернет на веб-ресурсі https://uvape.pro/.

В точках роздрібної торгівлі, як і в Інтернет-магазині продаються рідини, які використовуються в електронних сигаретах та компоненти для самозамішування рідин для POD-систем, котрі складаються з гліцеріну, пропіленгліколю ароматизатори - продаються окремо, проте, продавці пропонують в якості подарунку, що являє собою нікотиновмісну суміш, тим самим здійснюючи збут незаконно виготовлених підакцизних товарів. У податковій звітності факт реалізації дарунку підакцизної продукції жодним чином не відображений.

На сайті https://uvape.pro/ вказано, що підприємницька діяльність здійснюється від імені ТОВ «ФРЕЙТІС» (), попередньо від ТОВ «Зентос» ().

З метою надання такій діяльності законного вигляду ТОВ «ФРЕЙТІС» () отримали ліцензії на роздрібну торгівлю рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та на роздрібну торгівлю тютюновими виробами за місцями реалізації незаконно виготовлених підакцизних товарів.

В подальшому, в ході здійснення оперативних заходів, було встановлено, що за адресами точок роздрібної торгівлі, де у ТОВ «ФРЕЙТІС» () наявні ліцензії на роздрібну торгівлю рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та на роздрібну торгівлю тютюновими виробами, здійснюють діяльність суб`єкти господарювання в яких відповідні ліцензії відсутні, а саме: ТОВ «РІКСЕЙТЕД» (), ТОВ «ЛІФТЕНД» (), ТОВ «ТРІНТАЛС» (), ТОВ «КАНТРІКС» ().

Прокурор в своєму клопотанні зазначає, що органом досудового розслідування встановлено, ряд осіб, які задіяні у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .

Надалі вищеперерахованими особами, усвідомлюючи злочинний характер походження грошових коштів, отриманих від збуту незаконно виготовлених нікотиновмісних речовин та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, за допомогою ряду підконтрольних суб?єктів господарювання здійснюють фінансові операції, спрямовані на приховування їх походження та надання їм правомірного вигляду.

Кошти, які отримують фігуранти кримінального провадження, отримують внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння - виготовлення незаконно виготовлених підакцизних товарів, що передувало легалізації доходів.

Отриманні грошові кошти від вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння перерахованими особами, які задіяні у вчиненні кримінального правопорушення отримуються як у готівкові формі так і в безготівковій формі.

На виконання доручення в порядку ст. ст. 40, 41 КПК України отримано відповідь від оперативного підрозділу детективів із стратегічного захисту економіки ТУ БЕБ у м. Києві вх. БЕБ № 7059/0/23-25 від 02.06.2025 встановлено, що вищевказана група осіб, які задіяні у вчиненні кримінального правопорушення використовують офісні, складські приміщень тощо.

Під час досудового розслідування проведено негласні слідчі (розшукові) дії контроль за вчиненням злочину за адресами роздрібної торгівлі підакцизними товарами, у магазинах UVAPE, а саме: АДРЕСА_9; АДРЕСА_10; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_11; АДРЕСА_8 ; АДРЕСА_12, за результатами яких придбано рідини для наповнення електронних сигарет.

Також, під час досудового розслідування встановлено, що за адресою АДРЕСА_1, (точка роздрібної торгівлі) можуть зберігатись незаконно виготовлені рідини та її складові компоненти (в тому числі нікотин, гліцерин, ароматизатор, нікобустер та інші), що використовуються в електронних сигаретах, чорнові записи, комп`ютерна техніка на якій складалися документи фінансово-господарської діяльності ТОВ «ФРЕЙТІС» (), ТОВ «Зентос» (), готівкові кошти, отримані від вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, обладнання за допомогою якого здійснюється незаконне виготовлення підакцизних товарів тощо.

31.07.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.07.2025 проведено обшук у приміщеннях за адресою АДРЕСА_1, в ході проведення якого виявлено та вилучено майно на яке прокурор просить накласти арешт.

01.08.2025 постановою детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_23 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відтак, з метою збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості приховування, розтрати майна, прокурор просить накласти на вищезазначене майно арешт.

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, водночас подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у провадженні Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження №0000008 від 05.02.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_23 від 01.08.2025 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою детектива від 01.08.2025, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000008 від 05.02.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_4 , яке вилучене 31.07.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, на:

-гліцерин - 149 шт.;

-ароматизатори - 451 шт.;

-нікотин - 62 шт.;

-нікобустер - 49 шт.;

-набір для куріння - 24 шт.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1