Провадження № 11-кп/824/2246/2025 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ( у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 25 червня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 10.04.2023 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 грн., який ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.04.2024 замінено на покарання у виді 240 год. громадських робіт, в даний час перебуває у Коростеньській виправній колонії №71,

засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. Відповідно до ст. ст. 71, 72 КК України до покарання зацим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 10.04.2023 та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк два роки та десять днів. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_7 , 05.06.2024 близько 12 год. 40 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, неподалік озера «Вирлиця», умисно, незаконно, шляхом знахідки у грунтовому покритті придбав психотропну речовину - PVP, масою 0,582 г., яка знаходилася в поліетиленовому пакеті з пазовим замком, обмотаному ізоляційною стрічкою червоного кольору, який ОСОБА_7 поклав до правої кишені шортів, у які був одягнений, тим самим почав умисно, незаконно зберігати при собі для власного вживання, без мети збуту.

В той же день, приблизно о 13 год. 50 хв., ОСОБА_7 , зберігаючи при собі попередньо придбану ним психотропну речовину, перебував за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 56, де його затримано працівниками поліції. У подальшому, в ході особистого обшуку, в присутності двох понятих, у останнього вилучено з правої кишені шортів, у які був одягнений поліетиленовий пакет, всередині з кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0, 582 г., яку ОСОБА_7 , умисно незаконно, всупереч вимог ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ N? 589 від 03.06.2009, придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

PVP, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 N?770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список N?2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Таким чином, ОСОБА_7 , вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення м`якого покарання, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 71,72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 10.04.2023, визначивши остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 2 років 10 днів обмеження волі.

В обґрунтування апеляційної скарги, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування ст. 75 КК України, яка не підлягає застосуванню, та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що обвинувачений явно схильний до вчинення суспільно-небезпечних діянь та нехтування необхідністю відбуття призначених покарань, що виключає в даному конкретному випадку можливість одночасного застосування положень ст. 71 КК України та ст. 75 КК України. Таким рішенням суд першої інстанції фактично незаконно звільнив від відбуття покарання обвинуваченого за вчинення обох злочинів, у тому числі і за попереднім вироком, який останній мав відбувати реально.

Окрім того, вказує, що ОСОБА_7 маючи певний життєвий досвід на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, повторно вчиняє кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, а тому виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції його від суспільства.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України та обґрунтованість призначеного покарання у виді 2-х років обмеження волі, а також призначення остаточного покарання із застосуванням ст. 71, 72 КК України сторонами у апеляційному порядку не оскаржується та в силу вимог ч.1 ст. 394 КПК України не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Доводи прокурора про неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання є обґрунтованими.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_7 судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, який раніше судимий, не працює та не має змоги сплатити штраф, неодружений, має середню спеціальну освіту, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність пом`якшуючої обставини - щирого каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Але, поза належною увагою суду залишилися ті обставини, що обвинувачений раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, засуджувався до покарань в тому числі і з реальним відбуванням і, незважаючи на це належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову через невеликий проміжок часу після оголошення попереднього вироку вчинив кримінальний проступок, що дає підстави стверджувати, що попередні покарання не сприяли його виправленню та підтверджує його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Колегія суддів вважає, що всі наведені дані про особу обвинуваченого та наявність обставини, яка пом`якшує покарання в повній мірі виправдовують призначення ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст. 309 КК України, однак не дають підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України.

У відповідності до вимог ч.1 ст.75 КК України ,якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.,

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про помилковість висновку суду про необхідність застосування до винного ст.75 КК України, оскільки виправлення та перевиховання засудженого, що вчинив кримінальний проступок через невеликий проміжок часу після засудження його за попереднім кримінальним правопорушенням, неодноразово будучи засудженим за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, в тому числі і з відбуттям реального покарання, неможливо без ізоляції від суспільства.

Крім того, суд першої інстанції безпідставно фактично звільнив ОСОБА_7 від відбування покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу, яке ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.04.2024 замінено на покарання у виді 240 год. громадських робіт, що мало відбуватися реально.

Оскільки суд належним чином не врахував дані про особу обвинуваченого, то рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України є помилковим.

За таких обставин вирок суду щодо ОСОБА_7 у частині призначеного покарання підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.

Керуючись ст.ст.404,405,407,420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 25 червня 2024 року щодо ОСОБА_7 у частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 років обмеження волі.

Відповідно до ст. ст. 71, 72 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 10.04.2023, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 грн., яке ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.04.2024 замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт, та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки та 10 днів.

Строк покарання ОСОБА_7 обчислювати з часу приведення вироку до виконання.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

На вирок може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою у зв`язку з відбуванням покарання за іншим вироком, - у той же строк з дня отримання його копії.

Суддя: Суддя: Суддя: