ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року

місто Чернігів

Справа №751/4286/24

Провадження №1-кп/751/64/25

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі колегії суддів :

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, відомості щодо якого 09.05.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, працює на залізничній станції «Чернігів» майстром Чернігівської дільниці водопостачання виробничого структурного підрозділу «Київська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця», місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою : АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

з участю:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_5 та його захисника - ОСОБА_8 ,

УСТАНОВИВ:

І.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Громадянин України ОСОБА_5 за невстановлених у ході досудового розслідування обставин, але не пізніше 20.02.2024, налагодив зв`язок із невстановленим представником російської спецслужби на ім`я « ОСОБА_9 », та дав свою добровільну згоду на негласне співробітництво з ним.

При цьому, ОСОБА_5 знав про факти агресії Російської Федерації проти України та усвідомлював, що « ОСОБА_10 » є представником держави агресора, що приймає участь у збройній агресії проти України, а негласна співпраця з ним, виконання поставлених ним завдань чи передача йому будь-яких відомостей військового чи оборонного характеру явно зашкодить державній безпеці України, а також підтримає дії Російської Федерації, спрямовані на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності та обороноздатності України.

Достовірно усвідомлюючи вказані обставини, ОСОБА_5 прийняв протиправне рішення на регулярній основі надавати « ОСОБА_11 » як представнику держави агресора відомості щодо переміщення, руху та розташування Збройних Сил України та інших військових формувань, а також виконувати інші завдання останнього, на засадах негласного та конфіденційного співробітництва.

Задля забезпечення конспірації « ОСОБА_10 », використовуючи абонентський номер НОМЕР_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16 год 37 хв 20.02.2024, створив чат у додатку «Telegram» з громадянином ОСОБА_5 , який використовував абонентський номер НОМЕР_2 , для передачі завдань по збиранню та отриманню від ОСОБА_5 інформації стосовно переміщення та місць дислокації Збройних сил України на території м. Чернігова та Чернігівської області.

Реалізуючи описаний злочинний умисел, направлений на надання « ОСОБА_11 » як представнику держави агресора допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, шляхом негласного співробітництва та надання інформації оборонного, економічного та суспільно-політичного характеру, ОСОБА_5 , перебуваючи на території Новозаводського району міста Чернігова, більш точне місце злочину не встановлено, о 17 год 03 хв 22.02.2024, за допомогою додатку «Telegram», прив`язаного до належного йому мобільного номеру НОМЕР_2 , передав у чат, на належний « ОСОБА_12 » абонентський номер НОМЕР_1 , відомості стосовно місць розташування сил оборони України у місті Чернігові, з додаванням координат розташування.

При цьому, вказані відомості не були публічно доступними, не публікувались і не розміщувалася у відкритому доступі, отже становили оперативний інтерес для представників Російської Федерації та могли бути використані при проведенні підривної діяльності проти України, шляхом планування та проведення бойових чи диверсійних дій проти України, направлених на захоплення її територій, зменшення її воєнного, економічного, соціального та морально-політичного потенціалу у сфері оборони, шляхом проведення ударів по відповідним об`єктам, про що ОСОБА_5 достовірно усвідомлював.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 06.03.2024 ОСОБА_5 , перебуваючи на території Новозаводського району міста Чернігова, більш точне місце злочину не встановлено, о 17 год 56 хв та 17 год 57 хв, за допомогою додатку «Telegram», прив`язаного до належного йому мобільного номеру НОМЕР_2 , передав у чат, на належний « ОСОБА_11 » абонентський номер НОМЕР_1 , відомості стосовно місць розташування двох об`єктів сил оборони України у м. Чернігові, з додаванням координат розташування.

При цьому, вказані відомості не були публічно доступними, не публікувались і не розміщувалася у відкритому доступі, отже становили оперативний інтерес для представників Російської Федерації та могли бути використані при проведенні підривної діяльності проти України, шляхом планування та проведення бойових чи диверсійних дій проти України, направлених на захоплення її територій, зменшення її воєнного, економічного, соціального та морально-політичного потенціалу у сфері оборони, шляхом проведення ударів по відповідним об`єктам, про що ОСОБА_5 достовірно усвідомлював.

Того ж дня, 06.03.2024, на виконання злочинного умислу, направленого на надання допомоги іноземній державі Російській Федерації та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, о 18 год 18 хв, ОСОБА_5 перебуваючи на території Новозаводського району міста Чернігова, більш точне місце злочину не встановлено, за допомогою додатку «Telegram», прив`язаного до належного йому мобільного номеру НОМЕР_2 , передав у чат, на належний « ОСОБА_11 » абонентський номер НОМЕР_1 , відомості стосовно розміщення об`єктів військово-промислового комплексу України, з додаванням відповідних знімків екрану мобільного телефону з координатами розташування.

При цьому, ОСОБА_5 усвідомлював, що Російська Федерація здійснює широкомасштабну збройну агресію проти України, та що вказані відомості можуть бути використані ними для планування та проведення бойових чи диверсійних дій проти України, направлених на захоплення її територій, зменшення її воєнного, економічного, соціального та морально-політичного потенціалу у сфері оборони, шляхом проведення ударів по відповідним об`єктам.

ІІ. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Своїми діями, що виразились у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та економічній безпеці України, а саме у наданні іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України.

Частина 2 статті 111 КК України передбачає відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 КК України, державна зрада це діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, а саме : перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Об`єктом злочину є державна безпека України у будь-якій її сфері.

Відповідно до ст. 1 Конституції України, Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою.

Відповідно до ст. 2 Конституції України, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Стаття 1 Закону України «Про оборону України» визначає, що обороноздатність держави - здатність держави до захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Вона складається з матеріальних і духовних елементів та є сукупністю воєнного, економічного, соціального та морально-політичного потенціалу у сфері оборони та належних умов для його реалізації.

Відповідно до п. 4, 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про національну безпеку України» державна безпека - захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності і демократичного конституційного ладу та інших життєво важливих національних інтересів від реальних і потенційних загроз невоєнного характеру; національна безпека України - захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

З об`єктивної сторони державна зрада може виражатися у таких формах:

1.перехід на бік ворога в період збройного конфлікту;

2.шпигунство;

3.надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Державною зрадою є пошук, збирання та передавання представникам іноземної держави-агресора відомостей про розташування військової техніки, особового складу ЗСУ та інших військових формувань, залучених до надання відсічі збройній агресії Російської Федерації, оскільки це сприяє можливим чи дійсним зусиллям іноземної держави, іноземної організації або їх представникам заподіяти шкоду національній безпеці України ( постанова колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 13.03.2024 у справі № 953/3558/22 , провадження № 51-6103 км23)

Вчинення будь-яких діянь, передбачених ч. 1 ст. 111 КК України, заподіює шкоду національній безпеці України та розцінюються як підривна діяльність проти неї. Надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України полягає у сприянні їх можливим чи дійсним зусиллям заподіяти шкоду національній безпеці України. Види підривної діяльності проти України можуть бути різноманітними. Державна зрада є закінченим злочином з моменту вчинення певних конкретних дій на шкоду Україні (постанова колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 09.04.2024 у справі № 639/1528/22, провадження № 51-6937км23).

При наданні іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України не має значення, як діяла особа - за завданням іноземної держави чи з власної ініціативи.

Із суб`єктивної сторони державна зрада характеризується виною у виді прямого умислу. При вчиненні державної зради винний усвідомлює, що він надає іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомогу у проведенні підривної діяльності проти України, і бажає цього.

III. Обставини, які суд визнає загальновідомими і такими, що не потребують доказуванню в межах даного провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» 20.02.2014 розпочалась збройна агресія Російської Федерації проти України, направлена на окупацію півострова Крим.

06.03.2014 у приміщенні Верховної Ради АР Крим, у порушення ч. 2 ст. 2 ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України, п. 2 ч. 3 ст. 3, ст. 6, 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума», згідно з якою 16.03.2014 мав відбутися «референдум», на який винесли питання входження АР Крим та м. Севастополя до складу Російської Федерації на правах суб`єкта федерації. 06.03.2014 Севастопольська міська рада на позачерговій сесії прийняла рішення № 7151 з аналогічним змістом.

Відповідно до зазначених постанов 16.03.2014 проведено незаконний референдум, який у подальшому став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу Російської Федерації території АР Крим і міста Севастополя, на правах суб`єктів федерації.

17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим, у порушення ч. 2 ст. 2, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України, прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимостиКрыма», згідно з якою на підставі Декларації про незалежність Республіки Крим і міста Севастополя, прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «РеспубликаКрым».

18.03.2014 між Російською Федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «РеспубликаКрым» підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу Російської Федерації.

20.03.2014 державною думою Російської Федерації прийнято федеральний конституційний закон від 21.03.2014 № 6-ФКЗ «О принятии в Российскую Федерацию Республики Крым и образовании в составе Российской Федерации нових субъектов - Республики Крым и города федерального значения Севастополя».

Згідно з вказаним законом, АР Крим та м. Севастополь увійшли до складу Російської Федерації. За таких обставин 20.03.2014 Російська Федерація здійснила анексію території України - півострова Крим.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України є збройною агресією.

У квітні 2014 року на території Луганської області України створено терористичну організацію «луганська народна республіка», а на території Донецької області України створено терористичну організацію «донецька народна республіка», у складі яких створені незаконні озброєні підрозділи, які функціонують і по теперішній час. Координація діяльності цих терористичних організацій, як і їх фінансове, матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється представниками Російської Федерації.

Одним із основних завдань учасників вказаних терористичних організацій є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вплив на прийняття рішень, вчинення та не вчинення дій органами державної влади України, шляхом застосування зброї, вчинення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

07.04.2014 на території Донецької і Луганської областей розпочато проведення антитерористичної операції. 30.04.2018 на виконання Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» АТО переформатована на Операцію Об`єднаних сил, з переданням управління від СБУ до Об`єднаного оперативного штабу ЗСУ.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 27.01.2015 року № 129-VIII Російську Федерацію визнано державою-агресором.

15.02.2022 року державна дума Російської Федерації звернулася до президента Російської Федерації з проханням визнати незалежність самопроголошених «донецької та луганської народних республік».

19.02.2022 року керівниками російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей оголошено загальну мобілізацію жителів тимчасово окупованих територій Донецької та Луганської областей.

21.02.2022 року керівники російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей звернулися до президента Російської Федерації з проханням визнати незалежність так званих «донецької та луганської народних республік».

Цього ж дня, президент Російської Федерації підписав указ про визнання незалежності «донецької народної республіки» та «луганської народної республіки».

22.02.2022 року президент Російської Федерації підписав з керівниками російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей договори про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу, які в той же день ратифіковані державною думою та радою федерації Російської Федерації.

У цей же день президент Російської Федерації направив до ради федерації Російської Федерації звернення про використання збройних сил Російської Федерації за її межами , яке було задоволено.

23.02.2022 року керівники російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях донецької та луганської областей звернулися до президента Російської Федерації з проханням надати допомогу у відбитті надуманої ними воєнної агресії «українського режиму щодо населення» так званих донецької та луганської «народних республік».

24.02.2022 року о 5 годині президент Російської Федерації оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні.

Цього ж дня збройними силами Російської Федерації, які діяли за наказом керівництва та збройних сил Російської Федерації, здійснено пуски крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах і складах Збройних Сил України та цивільним об`єктам, а також підрозділами збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна. При цьому, вказані агресивні дії здійснювались не лише з території Російської Федерації, але й з території Республіки Білорусь, із застосуванням її цивільної та військової інфраструктури, за сприяння представників її збройних сил та спеціальних служб.

У період із 5 години 24.02.2022 року дотепер підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації здійснюють спроби окупації українських міст, які супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому вогневі удари, у тому числі здійснюються і по об`єктам, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі та поранення значної кількості цивільних осіб, у тому числі жінок і дітей, знищення та пошкодження сотень цивільних об`єктів.

Із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діє дотепер.

30.09.2022 президент Російської Федерації,у порушення норм міжнародного права та хартії ООН, прийняв рішення про приєднання до складу Російської Федерації окупованих незаконними збройними формуваннями територій Донецької, Луганської, Запорізької та Херсонської областей, чим вчергове порушив територіальну цілісність та недоторканність України.

Отже, співпраця громадян України з Російською Федерацією, її збройними силами, спеціальними службами чи їх представниками, передача їм інформації, а також надання згоди на виконання активних дій в інтересах Російської Федерації явно шкодять суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України.

ІV. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України не визнав. Показав, що за два чи три місяці до затримання у Телеграмі появився контакт « ОСОБА_10 », з яким він почав спілкуватись у чаті. Він вияснив, що IP-адреса цього користувача була у м. Києві чи Київській області. Почав перевіряти « ОСОБА_13 », чи він з України, почав «тролить и издеваться». Особа, з яким він спілкувався казав, що він житель Чернігова, та позиціонувався як житель України, деякі слова вживав на російській мові, деякі на українській. Він також задавав йому питання про Росію, хотів перевірити його на дотичність до Росії. Для себе він визначив, що « ОСОБА_10 » аферист, він не орієнтувався в елементарних речах.

Щодо передавання інформації « ОСОБА_11 » не заперечує, по факту передавав. Зобов`язань перед особою, з якою спілкувався в чаті, не було. « ОСОБА_10 » передав йому координати Чернігівської жіночої колонії, показав на будинок чи вулицю, а він йому сказав, що колонія знаходиться лівіше. На теперішній час колонія законсервована, і він не думав, та не знав що вона відноситься до військових об`єктів. Також, « ОСОБА_10 » питав про навчальний центр Міністерства транспорту, який знаходиться за мостом через колії і він підтвердив, що такий центр знаходиться у місті розташування. Він знав, що до війни там тренувались строковики. Крім цього, він передав « ОСОБА_11 » інформацію щодо військової частини, про яку він розпитував, а саме повідомив, що замість казарм побудовані будинки, де можуть бути військові, для більшої переконливості повідомив, що там знаходиться офіцерський склад. Також « ОСОБА_10 » цікавився інформацією, що знаходиться біля відділку поліції, і він йому повідомив, що там знаходяться склади, казав що все розкрадено. Не заперечує, що передавав скріншоти. Давав « ОСОБА_11 » правильні координати, щоб зробити правдоподібною інформацію, «вивести його на чисту воду». Правоохоронні органи не повідомив про свій зв`язок з цією особою, бо немає довіри до правоохоронних органів України.

Потім, він сказав « ОСОБА_11 », що за ним стежать. Було бажання покинути Україну законним шляхом. Дружина з дитиною виїхали за кордон, він проживав із матір`ю. Особа, з якою він спілкувався, « ОСОБА_10 » сказав, що поговорить з кимось, вони зайдуть за 10 км до м. Чернігова, заберуть його.

Вину у вчиненні державної зради не визнає, вважає що це провокація. Ні з якою іноземною розвідкою він контакти не встановлював, не мав доступу до секретної інформації, та ні яких протиправних дій щодо України не вчиняв. Просить визнати його невинуватим, та виправдати.

Позицію обвинуваченого щодо не вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, суд розцінює критично, сприймає як захисну версію, з метою уникнення покарання.

Свідок ОСОБА_14 показав, що з обвинуваченим ОСОБА_5 раніше не знайомий. У ході службової діяльності,відповідає за виявлення та протидію спецслужбам іноземних держав, ним стала відома інформація про те, що громадянин України ОСОБА_5 встановив контакт з представником спецслужби Російської Федерації та за допомогою месенджера «Telegram» надавав допомогу у проведенні підривної діяльності, надавав інформацію про розташування сил оборони на території міста Чернігова та Чернігівської області. Було встановлено, що він проживає зі своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 . Всі матеріали були передані до слідчого відділу СБУ в Чернігівській області. Також, він був присутній при проведенні обшуку, у ході якого вилучені телефон та планшет. Під час огляду в телефоні була наявна інформація, яка свідчить про спілкування з представником спецслужби РФ, оскільки номер телефону був російський, і характер переписки це підтверджував, зрозуміло було з питань, які задавалися та що цікавить.

Свідок ОСОБА_15 показав, що приблизно наприкінці 2023 року він зустрічався з дівчиною, яка разом із мамою знімали квартиру по АДРЕСА_4 , мама переїхала із села. Вони хотіли змінити квартиру, розпитували у сусідів хто проживає у будинку, оскільки багато людей виїхало. Сусіди розповідали, що в квартирі № 62 живе ОСОБА_16 , з ним вони не спілкуються через його цікаву позицію, проросійські погляди. Приблизно навесні 2024 року він виходив з вказаного будинку, до нього підійшли троє чоловіків, представилися співробітниками СБ України, перевірили документи, запитали звідки йде, запитали чи знає людей у цьому будинку, чи знає ОСОБА_5 . Він сказав, що особисто з ним не знайомий, знає зі слів знайомих, що він живе у 62-й квартирі, має проросійську позицію.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України, крім показів свідків, підтверджується доказами, передбаченими ч. 2 ст. 84 КПК України, які безпосередньо досліджені судом, а саме:

- повідомленням про протиправне діяння, що містить ознаки злочину від 20.03.2024 року начальника Ріпкинського РВ УСБУ в Чернігівській області, ОСОБА_17 про надання ОСОБА_5 представникам розвідувальних органів Російської Федерації допомоги у проведенні підривної діяльності проти України ( т.1 а.с.93);

- листом Оперативно-тактичного угрупування «Сіверськ» № 502/2/5/7 від 15.04.2024 року, на запит відповідно до якого в операційній зоні оперативно-тактичного угрупування «Сіверськ» (до 01.03.2024 року оперативне угрупування військ «Чернігів») за вказаними координатами НОМЕР_10; НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 , 31.28153) у визначені терміни були розміщені Збройні Сили України та інші складові сил оборони, інформація про розміщення яких оперативно-тактичним угрупуванням «ІНФОРМАЦІЯ_3» (оперативним угрупуванням військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») не поширювалася (т. 1 а.с.105);

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем віл 13.03.2024 року, а саме: системи миттєвого обміну електронними повідомленнями електронної інформаційної системи «Telegram» (URL-адреса оператора «http://telegram.org»), прив`язаного до мобільного номера телефону НОМЕР_1 , яким користується представник розвідувальних органів Російської Федерації на ім`я « ОСОБА_10 ». За результатами проведення НСРД встановлено, що акаунт месенджеру «Telegram», зареєстрований на номер телефону НОМЕР_1 , на ім`я « ОСОБА_10 ». Серед діалогів наявна одна переписка з абонентським номером НОМЕР_2 . Відповідно до даного протоколу, та додатку до нього, ОСОБА_5 здійснював переписку в системі обміну повідомленнями «Telegram», та у період з 20.02.2023 року по 08.03.2024 року передав представнику військових підрозділів збройних сил Російської Федерації на ім`я « ОСОБА_18 » відомості стосовно розташування підрозділів Збройних Сил України, з додаванням координат розташування, а саме скинув скріншоти з координатами 22.02.2024 о 17 год. 03 хв. - НОМЕР_9; 06.03.2024 з 16:00 год. до 19:46 год координати НОМЕР_10; - 51.49146, 31.28023, - НОМЕР_11, відомості про вказані факти не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами (т.1 а.с.120-146);

- протоколом обшуку від 21.03.2024 року за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 та додатком до нього, в ході якого у ОСОБА_5 вилучені, належні йому мобільний телефон та планшет, в яких виявлено інстальований додаток «Telegram» ОСОБА_5 із закріпленим його мобільним номером НОМЕР_2 , де в чатах «Telegram» виявлено листування з представником розвідувальних органів РФ на ім`я « ОСОБА_18 » (т. 1 а.с.151-156);

- протоколом огляду речей та документів від 21.03.2024 року, фототаблицями та додатками до нього, відповідно до якого оглянуто, вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «PocoX3pro» IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 із сім-картками мобільних операторів зв`язку із номерами НОМЕР_2 та НОМЕР_8 та планшет «FireHD 10», s/nG001 1J06 0354 07B0.

Оглядом профіля НОМЕР_2 , який підписаний як « ОСОБА_19 » виявлено чат з особою, яка підписана в профілі як « ОСОБА_10 » з номером мобільного телефону НОМЕР_1 . У мобільному телефоні та планшеті, у додатку «Telegram» виявлено переписку із представником розвідувальних органів російської федерації на ім`я « ОСОБА_10 », номер телефону НОМЕР_1 . (т.1 а.с.160-210);

- протоколами тимчасового доступу до речей і документіввід 29.04.2024 року, технічними носіями інформації до них, та протоколами огляду речей та документів від 02.05.2024 року, відповідно до яких відомості, які містяться в операторів мобільного зв`язкуВодафон, Київстар та Лайф, підтверджують, що номер телефону НОМЕР_1 , у період переписки,не перебував на території України (т.1 а.с.230-235, 245-249);

- речовими доказами: мобільним телефоном марки«PocoX3pro» IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 із сім-картками мобільних операторів зв`язку із номерами НОМЕР_2 та НОМЕР_8 ; планшетом«FireHD 10», s/nG001 1J06 0354 07B0.

Аналізуючи досліджені судом докази в сукупності, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, повністю доведена.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупностідостатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнанняйоговинуватості.

Дослідивши письмові документи, судом не виявлено порушень норм КПК України, які відповідно до статей 86, 87 КПК України тягнуть за собою недопустимість доказів.

V. Позиція сторони захисту.

Захисник обвинуваченого вказує, що стороною обвинувачення не надано належного та допустимого доказу, на підставі якого можна зробити висновок, що обвинувачений ОСОБА_5 надав згоду на негласне співробітництво, або здійснив передачу інформації саме представнику іноземної держави, іноземній організації, а зазначений « ОСОБА_10 » є представником саме спеціального розвідувального органу країни агресора - Російської Федерації.

Також, обвинувачений ОСОБА_5 вважає, що відносно нього відбулася провокація злочину, що підтверджується у тому числі протоколом за результатами проведення НСРД від 13.03.2024 року, обвинувачений ОСОБА_5 не отримав жодного завдання від нібито представника ворога та не надав жодного звіту щодо виконання завдання.

Крім того, єдиним доказом того, що передані обвинуваченим координати чотирьох об`єктів можуть становити інтерес для обороноздатності держави, є відповідь надана 20.03.2024 року ОТУ «Північ» на запит слідчого, з якої вбачається, що за вказаними координатами, станом на певні дати, була розміщена військова техніка або воєнізовані підрозділи. Дана інформація жодним чином не могла бути перевірена, або спростована захистом, що свідчить про порушення рівності в процесі та обмеження права на захист.

Сторона захисту вважає, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не знайшли свого підтвердження, дії ОСОБА_5 були кваліфіковані невірно, тому обвинувачений має бути визнаний невинуватим.

Суд зазначає, що з досліджених судом доказів та показань самого обвинуваченого, спілкування обвинуваченого розпочалось після надходження повідомлення у месенджер Телеграм від контактної особи « ОСОБА_13 », з яким він почав спілкуватись у чаті. Інформацією з каналів зв`язку підтверджується, що українськими операторами мобільного зв`язку номер телефону, з яким здійснювалась переписка не обслуговується, чим підтверджується, що переписка велась з території іноземної держави.

Із переписки обвинуваченого ОСОБА_5 з представником іноземної держави « ОСОБА_10 », обвинувачений займав активну позицію - вишукував та передавав інформацію, яка могла б становити інтерес для іноземної держави, проявляв ініціативу, вказував на конкретні об`єкти, та місце їх розташування, з прив`язкою до карт, уточнював назви вулиць у місті Чернігові, активно обговорював отримані завдання та пропонував варіанти їх вирішення.

Зі змісту дослідженої судом переписки, обвинувачений ОСОБА_5 розумів, що спілкування відбувається не з представником держави України, він розумів, що передає інформацію представнику іноземної держави на підрив інтересів України, і розумів яку інформацію надає, окрім того виказував бажання настання певних наслідків. Наприклад, « ОСОБА_10 » писав: " «А вы думаете что я просто так за те места распрашиваю. Не зря же туда ракеты летели", "В следствии анализа информации я не нашел на карте склада, о которых вы говорили. Конкретизируйте пожалуйста. Это очень важно. Поскольку если будут наноситься точечные удары , то мы должны сработать как хирург, минимально принося вред другим органам", "Скажу вам по секрету. Нашим руководством поставлена задача подумать о минимизации потерь среди мирного населения и поэтому разрабатывается план тихой смены власти". " Сегодня говорил со своими белорусскими колегами с разведки. Сказали готовы помочь. Главное чтобы вы добрались до речки, а там они вас подхватят. В случае если все будет очень плохо возможно даже такое что они смогут зайти вглубь на 10 км".

Обвинувачений ОСОБА_5 20.02.2024 вітав співрозмовника та виразив сподівання що в Авдіївці настане мир, у той час як ЗСУ відійшли з позицій в Авдіївці. ОСОБА_5 у переписці писав: Я понимаю что Авдеевка не первая и не последняя. Вопрос сечас обсуждають откуда у нас. Хотя я давно говорил закончат є Донбасом то будет очень плохо остальнім". Також, обвинувачений повідомляв « ОСОБА_11 », що став їздити на велосипеді, краще проводити спостереження, думає камеру для велосипеда поставити, тому що не зможе знімати телефоном ; цікавиться яку рацію купити, так як телефон є не надійним. 22.02.2024 ОСОБА_5 написав " Постараюсь по карте координаты сделать ", цього числа передав координати.

З дослідженої судом переписки обвинуваченого з представником іноземної держави вбачається, що ОСОБА_5 усвідомлював, що Російська Федерація здійснює широкомасштабну збройну агресію проти України та що вказані відомості можуть бути використані ними для планування та проведення бойових чи диверсійних дій проти України, направлених на захоплення її територій, зменшення її воєнного, економічного, соціального та морально-політичного потенціалу у сфері оборони шляхом проведення ударів по відповідним об`єктам.

Крім того, жодних дій на припинення спілкування обвинувачений не вчиняв, до відповідних державних органів України не звертався, приймав активну участь у зборі та передачі інформації, виказував своє негативне ставлення до держави України.

Зазначені обставини спростовують версію сторони захисту про те, що ОСОБА_5 вчиняв дії не з метою спричинення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а через провокацію.

Наведені обставини спростовують версію обвинуваченого ОСОБА_5 про відсутність умислу на спричинення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження діяння ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 111 КК.

VI. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

VІI. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання особі, у межах установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин проти основ національної безпеки України, в умовах воєнного стану, злочин характеризується найбільшою суспільною небезпечністю, оскільки об`єктом посягання є суспільні відносини, що забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної і правової держави.

Також, суд враховує особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем роботи характеризується добре, його моральність як людини, який проявляє неповагу до своєї країни та її громадян, на обліках в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. Обвинувачений має власну сім`ю, яка проживає за межами України та матір похилого віку, з якою проживав.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність обставин що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідним та достатнім покаранням для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, буде покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі, з конфіскацією всього майна що є його власністю, за виключенням майна, що не підлягає конфіскації.

VІII. Мотиви ухвалення інших рішень щодопитань, які вирішуються судом при ухваленні вироку та положення закону, якими керувався суд.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, з 21.03.2024 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з 21.03.2024 року до 20.05.2025 року,з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, суд застосовує спеціальну конфіскацію до предметів, а саме: мобільного телефону та планшету, який використовувався обвинуваченим при вчиненні кримінального правопорушення.

Речові докази: мобільний телефон марки «Poco X3 pro»IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 із сім-картками мобільних операторів зв`язку із номерами НОМЕР_2 та НОМЕР_8 ; планшет «FireHD 10», s/nG001 1J06 0354 07B0, слід конфіскувати на користь держави, на підставі ч.9 ст. 100 КПК України, статей 96-1, 96-2 КК України.

З метою забезпечення виконання вироку запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою - залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 50, 63-67,72, 111 КК України, статтями 2, 94, 368-371, 373-376, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років, з конфіскацією всього майна що є його власністю, за виключенням майна, що не підлягає конфіскації.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня затримання, з 21.03.2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з 21.03.2024 року до 20.05.2025 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази: мобільний телефон марки «Poco X3 pro» IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 із сім-картками мобільних операторів зв`язку із номерами НОМЕР_2 та НОМЕР_8 ; планшет «FireHD 10», s/nG001 1J06 0354 07B0 - конфіскувати на користь держави.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без змін, до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія повного тексту вироку, відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, вручається учасникам судового провадження в день його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3