Справа № 203/4804/25
Провадження № 1-кс/0203/2886/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання дізнавача СД ВП №2 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0000064 від 10.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду м. Дніпра звернулася дізнавач, за погодженням з прокурором, з клопотанням про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0000064 від 10.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування вимог клопотання дізнавач зазначив, що сектором дізнання ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000064 за фактом того, що 10.07.2025 приблизно о 15:37 год. у залі очікування для пасажирів (зал №3) залізничного вокзалу ст. Дніпр-Головний, який розташований за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, буд.11 було виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час перевірки документів надав співробітникам поліції пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії ААК №881999 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ознаками підробки.

10.07.2025 в період часу з 15:45 год. до 16:00 год. за адресою: м. Дніпро, вул. Привокзальна, буд.15 біля будівлі ВнП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, в ході огляду місця події, в присутності понятих було вилучено пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 на ім?я « ОСОБА_6 », яке добровільно надав ОСОБА_5 та яке в подальшому поміщено до спеціального пакету RIC 2028900.

Постановою дізнавача від 10.07.2025 вказане пенсійне посвідчення визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження №0000064.

Вищевказане майно було визнано речовим доказом, оскільки воно має значення речового доказу, так як воно може зберігати на собі сліди вчиненого кримінального проступку і на даний час існує реальна загроза, що особа, якій належать вказані речі, з метою уникнення відповідальності, а також перешкоджання встановлення істини по справі може будь-яким шляхом позбутися зазначеного майна, у тому числі яке має доказове значення, чим створить перешкоди для здійснення досудового розслідування кримінального проступку, у зв`язку з чим дізнавач просить накласти арешт на це майно.

У судове засідання дізнавач не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. У матеріалах справи наявна заява дізнавача ОСОБА_3 від 11.07.2025 про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши викладені в клопотанні доводи, дослідивши надані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Частинами 1,3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 ст.170 КПК України).

В свою чергу ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання встановлено, що сектором дізнання ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000064 за фактом того, що 10.07.2025 приблизно о 15:37 год. у залі очікування для пасажирів (за №3) залізничного вокзалу ст. Дніпр-Головний, який розташований за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, буд.11 було виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час перевірки документів надав співробітникам поліції пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії ААК №881999 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ознаками підробки.

10.07.2025 в період часу з 15:45 год. до 16:00 год. за адресою: м. Дніпро, вул. Привокзальна, буд.15 біля будівлі ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, в ході огляду місця події, в присутності понятих було вилучено пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 на ім?я « ОСОБА_6 », яке добровільно надав ОСОБА_5 , яке в подальшому поміщено до спеціального пакету RIC 2028900.

Вищевказане майно постановою дізнавача СД ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 10.07.2025 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, слідчий суддя враховує, що матеріали кримінального провадження в достатній мірі можуть свідчити про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

З урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя погоджується з доводами клопотання про те, що вилучене у ОСОБА_5 в ході огляду місця події майно є знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, має доказове значення у даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям речового доказу, визначеного ст.98 КПК України.

За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, в зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення необхідних слідчих дій, слід накласти арешт на вилучене під час огляду місця події 10.07.2025 майно, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування ним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98,131,132,170-172,175,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД ВП №2 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0000064 від 10.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події, згідно протоколу від 10.07.2025, шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування ним, а саме:

- пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ч.1 ст.175 КПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складений та проголошений 22.07.2025 о 17.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1