462/4563/18
1-в/465/75/25
У Х В А Л А

Іменем України

30.05.2025 м. Львів

Франківський районний суду м. Львова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові подання начальника Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання у зв`язку з декриміналізацією інкримінованих діянь на підставі ч.2,4 ст.74 КК України відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Залізничного районного суду м. Львова від 23.01.2020 року, яким його визнано винуватим за ч.2 ст.15, ч.2 ст 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України, призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України, зміненого ухвалою Львівського апеляційного суду від 04.05.2020 року, якою постановлено вважати ОСОБА_6 вининм у чиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст 185, ч.2 ст. 185 КК України та засудженим за ч.2 ст.15, ч.1 ст 185 КК України до одного року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 70 КК України вважати ОСОБА_6 засудженим за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до трьох років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України вважати ОСОБА_6 засудженим за сукупністю злочинів, з врахуванням вироку Франківського районного суду м. Львова від 11 січня 2020 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, до остаточного покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України вважати ОСОБА_6 , звільненим від відбування призначеного покарання із випробовуванням з іспитовим строком один рік та вироком Франківського районного суду м. Львова від 11.1.2020 року, яким його визнано винуватим за ч.2 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді двох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України,-

в с т а н о в и в :

Начальник Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 звернувся в суд із поданням, в якому просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

У поданні зазначено, що 02.11.2023 на виконання Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області надійшло розпорядження № 462/4563/18 від 25.05.2020 за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 23.01.2020 у справі №462/4563/18 відносно засудженого ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 засуджений вироком Залізничного районного суду м. Львова від 23.01.2020 року, яким його визнано винуватим за ч.2 ст.15, ч.2 ст 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України, зміненого ухвалою Львівського апеляційного суду від 04.05.2020 року, якою постановлено вважати ОСОБА_6 вининм у чиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст 185, ч.2 ст. 185 КК України та засудженим за ч.2 ст.15, ч.1 ст 185 КК України до одного року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 70 КК України вважати ОСОБА_6 засудженим за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до трьох років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України вважати ОСОБА_6 засудженим за сукупністю злочинів, з врахуванням вироку Франківського районного суду м. Львова від 11 січня 2020 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, до остаточного покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України вважати ОСОБА_6 , звільненим від відбування призначеного покарання із випробовуванням з іспитовим строком один рік та вироком Франківського районного суду м. Львова від 11.1.2020 року, яким його визнано винуватим за ч.2 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді двох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Згідно з вироком Залізничного районного суду м. Львова від 23.01.2020 року, зміненого ухвалою Львівського апеляційного суду від 04.05.2020 року ОСОБА_6 ,, визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.І ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та засудженим за ч.2 ст. 15, ч.І ст. 185 КК України. Зі змісту даного вироку вбачається, що ОСОБА_6 14.07.2018 в період часу з 20:05 по 20:12 год., перебуваючи в приміщенні супермаркету ТОВ «Сільпо-Фуд», що на вул. Кульпарківська, 226а, у м. Львові, маючи намір на заволодіння чужим майном, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, шляхом вільного доступу, таємно викрав належне майно ТОВ «Сільпо-Фуд» на загальну суму 374 гривні 84 копійки. Крім цього, 06.08.2018 близько 17:30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні супермаркету ТОВ «Сільпо-Фуд», що знаходиться на території ТЦ «Вікторія Гарденс» на вул. Кульпарківська, 226а у м. Львові, маючи намір на заволодіння чужим майном, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, шляхом вільного доступу, таємно викрав належне майно ТОВ «Сільпо-Фуд» на загальну суму 379 гривні 16 копійок. Окрім цього, ОСОБА_6 29.07.2018 близько 19:30 год., перебуваючи в приміщенні супермаркету ТОВ «Сільпо-Фуд», що знаходиться на території ТЦ «Вікторія Гарденс» на вул. Кульпарківська, 226а у м. Львові, маючи намір на заволодіння чужим майном, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, шляхом вільного доступу, таємно викрав належне майно ТОВ «Сільпо-Фуд» на загальну суму 329 гривень 99 копійок.

Водночас, ОСОБА_6 раніше було засуджено вироком Франківського районного суду м. Львова від 11.01.2020 (судова справа №465/5593/18) за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Зі змісту даного вироку вбачається, що ОСОБА_6 30.08.2018 близько 20:30 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи протиправно, перебуваючи у торговому залі супермаркету «Траш», що по вул. Княгині Ольги, 106 у м. Львові, таємно, шляхом вільного доступу, викрав матеріальні цінності (товар) на загальну суму 244 гривні 46 копійок.

Вартість двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян у 2018 році складає 1762,00 грн.

Представник органу пробації, подання підтримав повністю та просить його задоволити.

Засуджений, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Прокурор щодо задоволення подання не заперечував.

З`ясувавши позицію прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

ОСОБА_6 засуджений вироком Залізничного районного суду м. Львова від 23.01.2020 року, зміненого ухвалою Львівського апеляційного суду від 04.05.2020 року ОСОБА_6 , визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.І ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та засудженим за ч.2 ст. 15, ч.І ст. 185 КК України.

Крім того ОСОБА_6 засуджений вироком Франківського районного суду м. Львова від 11.01.2020 року за ч.2 ст. 185 КК України.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 1762,00 грн.

Таким чином, відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09 серпня 2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу, що визначено положеннями статті 74 КК України.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 74 КК України встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, на підставі ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає, що подання начальника Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання у зв`язку з декриміналізацією інкримінованих діянь на підставі ч.2 ст.74 КК України відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ч.2,4 ст. 74 КК України від призначеного покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 23.01.2020 року, зміненого ухвалою Львівського апеляційного суду від 04.05.2020 року за епізодами від 14.07.2018, 06.08.2018, 29.07.2018 року, та вироком Франківського районного суду м. Львова від 11.01.2020 року, яким його визнано винуватим за ч.2 ст. 185 КК України, за епізодом від 30.08.2018 року підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 537 -539 КПК України, ст.74 КК України -

п о с т а н о в и в :

Подання начальника Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 - задоволити.

Звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ч.2,4 ст. 74 КК України від призначеного покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 23.01.2020 року, зміненого ухвалою Львівського апеляційного суду від 04.05.2020 року за епізодами від 14.07.2018, 06.08.2018, 29.07.2018 року, та вироком Франківського районного суду м. Львова від 11.01.2020 року, яким його визнано винуватим за ч.2 ст. 185 КК України, за епізодом від 30.08.2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст увхали складено 06 червня 2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1