УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0001158 внесеного до ЄРДР 11 серпня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Середина-Буда, Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження № 0001158 внесеного до ЄРДР 11 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, в ході розслідування якого у слідства виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляду запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що близько 23:30 год. 10.08.2025, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, поліцейський офіцер громади Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , являючись співробітником правоохоронного органу, виконуючи свої службові обов`язки та згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» підлягає захисту, будучи одягненим у формений одяг, та діючи відповідно до покладених на нього завдань відповідно до вимог п. п. 1, 2, 3, 4, 5, 8, 9, 14, 24 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» (далі ЗУ «Про НП»), був залучений до участі у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану, спільно з поліцейськими стрілецького батальйону ГУНП у Вінницькій області, з метою виконання наказу Вінницької ОВА «Про запровадження на території області комендантської години» № 1 від 24.02.2022.

Так, ОСОБА_7 , близько 00:20 год. 11.08.2025, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на автозаправній станції (далі-АЗС) «ОККО», що за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 141, помітив групу невідомих осіб, які виражалися нецензурною лексикою в бік один до одного, при цьому один із них ( ОСОБА_8 ) погрожував іншим фізичною розправою, знаходячись при цьому у громадському місці, чим порушив громадську безпеку та порядок, в результаті чого ОСОБА_7 , прийнято рішення перевірити документи у останнього, діючи при цьому відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про НП», у межах своєї компетенції, спрямованої на забезпечення безперервного та цілодобового виконання завдань, відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про НП», намагався припинити протиправні дії останнього, при цьому попередив, що він являється працівником поліції, висловивши це в усній формі та внаслідок продовження вчинення вище вказаного правопорушення ОСОБА_8 , поліцейським ( ОСОБА_7 ) здійснено адміністративне затримання, відповідно до вимог ст. 261 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП та застосовано спеціальний засіб кайданки, відповідно до вимог ст. ст. 43, 45 ЗУ «Про НП».

Далі, 11.08.2025 близько 00:50 год., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, до місця вчинення правопорушення прибули ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , які помітили свого знайомого ОСОБА_8 , якого затримано за вчинення адміністративного правопорушення та обмежено його пересування працівниками поліції.

В цей час у ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел на вчинення опору працівникові правоохоронного органу з метою унеможливлення виконання покладених на нього завдань із визначенням мети звільнення затриманого ОСОБА_8 , задля уникнення притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

В подальшому ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи умисно, проявляючи при цьому зневажливе ставлення до працівника правоохоронного органу в особі ОСОБА_7 , громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизначених правил поведінки та моральності, почали обступати навколо поліцейського, скорочуючи без дозволу визначену ним відстань, розпочавши при цьому незаконно на нього впливати, із періодичною зміною позиції, яка проявлялася у так званих «вимогах» щодо необхідності негайного звільнення затриманого ОСОБА_8 , який також почав проявляти аналогічні дії ( ОСОБА_8 ), тобто намагалися добитися прийняття незаконного рішення з боку правоохоронця, який у відповідь вимагав припинити протиправні дії.

Далі, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , зрозумівши, що вище вказані дії не подіяли на ОСОБА_7 , почали проявляти агресію у бік останнього ( ОСОБА_7 ), при цьому ОСОБА_8 розпочав вчиняти активний опір, збільшивши дистанцію між собою та правоохоронцем із висловленням позиції в усній формі щодо наміру самостійного звільнення від кайданок, а ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , використовуючи незручну обстановку та кількісну перевагу для себе, підтримали дії затриманого ОСОБА_8 , та почали перегороджувати шлях ОСОБА_7 , який намагався повернути попередньо затриманого правопорушника, та вчиняли активні дії, пов`язані із відштовхуванням правоохоронця, відволікаючи таким чином увагу для безперешкодного зникнення з поля зору затриманого, який сів до заднього сидіння автомобіля марки «Mersedes», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

В подальшому, ОСОБА_7 , намагаючись припинити протиправні дії, направився до правих задніх дверцят авто, де на той час вже знаходився ОСОБА_8 , який побачивши, що до нього підійшов працівник поліції відштовхнув його руками, таким чином усунувши перешкоду для закриття дверей, тим самим вчинивши активний фізичний опір поліцейському офіцеру громади.

Продовжуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на вчинення опору працівнику правоохоронного органу, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , з метою відволікання уваги та убезпечення перебування ОСОБА_8 всередині транспортного засобу, наблизилися до ОСОБА_7 , відштовхнули його руками від дверцят автомобіля і тим самим заблокували йому подальший підхід до авто.

Після цього, 11.08.2025 близько 00:59 год., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено до протиправних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , приєднався ОСОБА_10 , який відволікаючи увагу правоохоронця, почав шарпати його ( ОСОБА_7 ) за одяг та відтискати від автомобілів. При цьому, скориставшись цим моментом ОСОБА_8 при супроводі ОСОБА_9 , перемістився до транспортного засобу марки «Range Rover», чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 , за кермо якого в свою чергу присів ОСОБА_9 ..

Далі, ОСОБА_7 переслідуючи мету припинення протиправних дій, намагався заблокувати виїзд вказаному авто, за кермом якого перебував ОСОБА_9 , який усвідомлюючи, що позаду транспортного засобу знаходиться поліцейський, розпочав рух автомобілем заднім ходом та відштовхнув багажним відділенням останнього ( ОСОБА_7 ), тим самим вчинивши активний опір поліцейському. Далі, в цей час ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , сприяючи безперешкодному залишенню території АЗС вказаним транспортним засобом, висловлюючи нецензурну лексику та проявляючи агресію в бік поліцейського, наблизилися до нього та руками відштовхнули його від автомобіля, надавши таким чином змогу безперешкодно залишити місце події ОСОБА_9 та затриманому ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Середина-Буда, Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого - 11.08.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Водночас, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, а саме:

- Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 11.08.2025;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімках від 11.08.2025;

- Протоколом огляду місця події від 11.08.2025;

- Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину від 11.08.2025;

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 11.08.2025;

- Протоколом огляду документу від 11.08.2025;

- Повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 11.08.2025;

- Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 12.08.2025;

- Іншими матеріалами кримінального провадження.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідно до ст. 177 КПК України, до ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування вказаного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Так, підозрюваний ОСОБА_4 вчинив умисний нетяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді штрафу від тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до чотирьох років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років, а тому без обрання йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, через усвідомлення можливої втрати свободи на тривалий строк зможе ухилитися від явки до органів досудового розслідування (слідчого), прокурора, та суду, залишивши район, область та межі держави, де він проживає, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєний злочин.

Крім того, враховуючи, що на теперішній час на території України діє воєнний стан через військову агресію російської федерації, деяка чисельність населення залишає територію України маючи намір уникнути загрози своєму життю та здоров`ю, а тому майже кожен день фіксується величезна кількість протиправного переходу державного кордону України. У зв`язку з цим пильність військовослужбовців Державної прикордонної служби України в умовах сьогодення викликає занепокоєння, а враховуючи, що ОСОБА_8 , є мешканцем Вінницької області, яка межує з кордоном іншої держави, тому існує ймовірність того, що останній може залишити Україну та переховуватися у Придністровсько-Молдавській республіці, в якій на теперішній час діє політичний режим, що не надає достатніх підстав стверджувати про видачу Україні ОСОБА_8 , у разі його переховування у невизнаній державі.

- незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , маючи змогу вільно пересуватися, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, маючи їх анкетні дані, отримані з наданими йому копіями із матеріалів кримінального провадження.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , маючи змогу вільно пересуватися, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У той же час, застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

1) особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину.

2) особиста порука, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Звертаючись із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження, враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, репутацію підозрюваного, його вік і стан здоров`я, матеріальний стан, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину .

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для попередження вищевказаних ризиків.

На підставі вищевикладеного, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, слідчому судді пояснив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, разом з тим, по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому останньому необхідно обрати саме запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час судового розгляду слідчому судді пояснив, що вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні він визнає у повному обсязі та щиро розкаюється, просив слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання, слідчому судді пояснив, що ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає у повному обсязі, проте ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, ризики, передбачені ст. 177 КПК України в даному випадку відсутні, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, а тому просив слідчого суддю застосувати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, слід звернути увагу, що згідно положень чинного КПК України, на стадії досудового розслідування оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи.

На цій стадії слідчий суддя, враховуючи правову позицію ЄСПЛ, оцінює оголошену підозру лише з точки зору її обґрунтованості.

Так, згідно позиції, що висловлена у рішеннях ЄСПЛ і яку використовують слідчі судді, зокрема «Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Тобто, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

За наявності обґрунтованих даних, які спростовують усі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор має право змінити раніше повідомлену підозру чи, за наявності для цього підстав, прийняти рішення про закриття провадження.

В даному випадку, з`ясовані під час розгляду клопотання обставини свідчать про те, що повідомлення про підозру було здійснено за наявності фактичних даних, які давали прокурору можливість дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетним до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а додані до клопотання документи містять фактичні дані, які дають підстави слідчому судді на даній стадії процесу вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінують органи досудового розслідування, є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Отже, у даному випадку оголошена ОСОБА_4 підозра з огляду на практику ЄСПЛ відповідає критеріям обґрунтованості.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує, те що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді штрафу розміром від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до чотирьох років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років, а тому враховуючи вагомість наявних доказів підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наслідки від вчиненого кримінального правопорушення, характер та обставини злочину по якому повідомлено підозру, дають підстави слідчому судді дійти обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрювана обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Крім того, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім цілодобового домашнього арешту, не зможе запобігти ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваного, а тому, з урахуванням всіх обставин, передбачених ст. 178 КПК України та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_4 , з огляду на положення ст. 177, 181, 194 КПК України, слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покласти на підозрюваного обов`язки передбачені в ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 181, 194, 196, 309, 400 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у цілодобовій забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 жовтня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали слідчого судді визначити до 11 жовтня 2025 року включно.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений ними час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, які мають процесуальні статуси потерпілого, свідка, експерта у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до вимог ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу слідчого судді для організації виконання направити начальнику ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, однак оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя