ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8297/25
провадження № 1-кс/753/1150/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на незаконне затримання, в порядку ст.206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

24.04.2025 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 206 КПК України, на незаконне затримання особи, та утримання в умовах позбавлення волі.

Подана скарга обґрунтована тим, що 23.04.2025 о 19 год 37 хв слідчий в ОВС - криміналіст 3 відділу слідчого управління (з дислокацією в м. Києві) Головного управління СБ України в Автономній Республіці Крим майор юстиції ОСОБА_4 , у ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 від 23.04.2025 за ч. 4 ст. 187 КК України, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 13, склав протокол затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину щодо ОСОБА_3 , якого затримано в порядку ст. 615, ч. 1 ст. 208 КПК України. За міркуванням захисника, ОСОБА_3 затримано без законних на те підстав та з грубим порушенням норм кримінального процесуального законодавства, що є підставою для вжиття передбачених процесуальним законом заходів щодо захисту прав людини.

Згідно протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 24.04.2025, слідчим суддею визначено суддю ОСОБА_1 . Фактично матеріали скарги передано слідчому судді 24.04.2025 о 16 год. 58 хв.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України.

Одним з головних принципів, якому повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, є принцип законності, згідно з яким суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частина 1 статті 9 КПК України).

Стаття 3 КПК України визначає, що кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні…

За загальним правилом, установленим статтею 132 КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею того суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Водночас нормою статті 206 цього Кодексу визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

З огляду на зазначене можна дійти висновку, що загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини поширюються на будь-які випадки, незалежно від процедури, під час якої виникають відповідні обставини, при цьому орган державної влади чи службова особа, які утримують особу під вартою не на підставі судового рішення, повинні довести існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду та позбавлення її свободи.

Підстави затримання особи без ухвали слідчого судді встановлені нормою статті 208 КПК України, якою передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Ще однією підставою затримання особи без ухвали слідчого судді в умовах воєнного стану є наявність обґрунтованих обставин, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину (пункт 6 частини першої статті 615 КПК України).

Стаття 211 цього Кодексу визначає, що строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу.

Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

За приписами статті 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Зі змісту скарги та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 було затримано за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 13, біля будівлі ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України.

Разом з тим, місцем розташування установи попереднього ув`язнення - ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України де було затримано ОСОБА_3 є адреса: місто Київ, вул. Дегтярівська, будинок 13, що знаходиться у Шевченківському районі міста Києва, тобто поза межами територіальної юрисдикції Дарницького районного суду м. Києва.

Матеріали скарги не містили відомостей щодо місцезнаходження ОСОБА_3 після затримання.

Слідчим суддею в рамках перевірки обставин, зазначених у скарзі було здійснено запит до начальника Ізолятора тимчасового тримання ГУНП у м. Києві щодо утримання в указаній установі ОСОБА_3

25.04.2025 у відповідь на запит суду, начальником ІТТ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 повідомлено, що 24.04.2025 до ІТТ ГУ НП у м. Києві був доставлений та поміщений ОСОБА_3 . Водночас, 25.04.2025 останній разом з особистими речами та матеріалами особової справи вибув за межі ІТТ до Дніпровського районного суду м. Києва.

Крім того, 28.04.2025 на запит Дарницького районного суду м. Києва від 24.04.2025 від прокурора відділу прокуратури АР Крим та міста Севастополя ОСОБА_6 надійшла відповідь, зі змісту якої встановлено, що СУ ГУ УСБУ в Автономній Республіці Крим за процесуального керівництва прокуратури АР Крим та міста Севастополя здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000125 від 23.04.2025 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Під час розслідування стороною обвинувачення подано на розгляд слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва клопотання про обрання стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 25.04.2025, клопотання слідчого в ОВС криміналіста 3 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим майора юстиції ОСОБА_4 задоволено частково та застосовано до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державні установі «Київський слідчий ізолятор», строком на 30 днів, тобто до 23.04.2025.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_3 станом на 25.04.2025 вибув за межі ІТТ до Дніпровського районного суду м. Києва та на час розгляду скарги не утримується в межах територіальної юрисдикції Дарницького районного суду м. Києва, тому у слідчого судді відсутні підстави для вжиття заходів щодо захисту прав людини, а доводи захисника щодо незаконності затримання ОСОБА_3 мають бути перевірені слідчим суддею, в межах територіальної юрисдикції, якого ОСОБА_3 тримається під вартою.

Керуючись ст. ст.206, 208, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_2 , поданої на забезпечення прав і свобод затриманого ОСОБА_3 в порядку статті 206 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту отримання її копії.

Слідча суддя ОСОБА_1