Справа № 366/1184/25
Провадження №1-кс/366/269/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 с-ще Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000156, внесеному в ЄРДР 26.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор звернувся в суд з клопотанням, у якому просив накласти арешт на грошові кошти в сумі 500 грн. однією купюрою з серійним номером у вигляді буквенно-цифрових написів ЄЕ 5079318, шляхом зборони відчуження, розпорядження та користування такими коштами.

Клопотання мотивоване тим, що 25.04.2025, приблизно о 12 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу домоволодіння № 84 по вул. Воздвиженська в с-щі Красятичі Вишгородського району Київської області, з метою уникнення від притягнення до адміністративної відповідальності, надав працівникам ГРПП ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області неправомірну вигоду в розмірі 500 грн за не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Під час реагування на повідомлення про зазначений вище факт, слідча ОСОБА_5 в період з 13 год. 51 хв. по 14 год. 01 хв. 25.04.2025, провела огляд місця події, а саме згаданої вище ділянки місцевості, в ході якого виявила та вилучила грошові кошти в сумі 500 грн. однією купюрою (серія ЄЕ 5079318).

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що грошові кошти є речовими доказами та тимчасово вилученим майном, у зв`язку з чим на них слід накласти арешт та залишити у розпорядженні органу досудового розслідування.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився та подав до суду заяву, у якій просив провести розгляд клопотання без його участі та участі прокурорів групи прокурорів у кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що через умови воєнного стану, постійні повітряні тривоги, велике навантаження кримінальними провадженнями та необхідністю перебувати в інших судових засіданнях при розгляді кримінальних проваджень по суті, незначною чисельність штату прокурорів Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури, прокурори позбавлені об`єктивної можливості прибути у судове засідання у строк, визначений ч. 1 ст. 172 КПК України.

При цьому, прокурор підтримав подане клопотання з наведених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Вирішуючи питання про розгляд клопотання без участі прокурора, слідчий суддя враховує таке.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Цей Указ затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ. В подальшому, указами Президента України строк воєнного стану неодноразово продовжувався, на теперішній час такий стан в Україні не скасований та не відмінений.

Відповідно до п. 4 листа Голови Касаційного кримінального суду у скалі Верховного Суду від 03.03.2022 № 2/0/2-22 усі клопотання, які надходять на розгляд слідчих суддів, мають розглядатись у межах строків, установлених КПК України, однак за можливості невідкладно.

Згідно з п.п. 7, 9 цього листа, ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду. При розгляді клопотань органів досудового розслідування суд використовує всі наявні документи і матеріали, зокрема й судові рішення у формі, в якій їх внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (роздруківки з Реєстру).

Зі змісту наведених положень листа Верховного Суду можна дійти обґрунтованого висновку, що в умовах воєнного стану допускається розгляд клопотань учасників кримінального провадження за їх відсутності за умови належного мотивування прийняття такого рішення.

При цьому, у згаданому листі Верховний Суд допускає, за умови існування об`єктивних обставин, допускати розгляд клопотань навіть за відсутності підозрюваного при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Запобіжні заходи з числі заходів забезпечення кримінального провадження є більш серйознішими заходами, які тимчасово обмежують права та свободи осіб, до яких вони застосовуються та мають наслідком покладення на осіб обов`язків у зв`язку з перебігом ходу кримінального провадження.

Тому, вирішення питання про арешт майна є менш обтяжливим заходом забезпечення кримінального провадження на відміну від запобіжних заходів, у зв?язку з чим слідчий суддя вважає за можливе розглянути таке клопотання за відсутності учасників справи, за умови існування об`єктивних обставин, які унеможливлюють прибуття сторін у судове засідання для розгляду клопотання, строк розгляду якого обмежується часовими рамками положень КПК України.

Слідчий суддя враховує та вважає обґрунтованими обставини, зазначені прокурором як на підставу розгляду клопотання за його відсутності, оскільки у зв?язку з введенням на території України умов воєнного стану, які супроводжуються оголошеннями повітряних тривог через систематичні ворожі обстріли так званими військами зс рф території України, що змушує кожного вживати заходи щодо перебування в безпечних місцях (укриттях), незначною чисельністю штату працівників Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури та прокурорів, які визначені вищестоящим прокурором для нагляду законності у кримінальному провадженні, значним навантаження кримінальними провадженнями та необхідністю перебувати в інших судових засіданнях при розгляді кримінальних проваджень по суті, прокурори позбавлені об`єктивної можливості прибути у судове засідання.

Також слідчий суддя враховує, що прокурор ОСОБА_3 свої доводи про необхідність задоволення клопотання зазначив у самому клопотанні, до якого додав витяг з ЄРДР та відповідні матеріали кримінального провадження, підтримав подане клопотання з наведених у ньому підстав, не мав до нього доповнень та уточнень, тому розгляд клопотання можливо провести за відсутності прокурора на підставі наявних матеріалів справи.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до такого.

Згідно з положеннями ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (абзац 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання подане прокурором з метою збереження речових доказів.

За ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

З огляду на вивчені та дослідженні наявні в матеріалах клопотання докази, слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000156, внесеного в ЄРДР 26.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

З протоколу огляду місця події від 25.04.2025 вбачається, що слідча ВРЗЗКС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 на підставі повідомлення на лінію «102», в присутності поліцейських ОСОБА_6 , ДОП Соколовського та ОСОБА_4 провела огляд місця події, яким є відкрита ділянка місцевості напроти будинку № 84 по вул. Воздвиженська в с-щі Красятичі Вишгородського району Київської області, під час якого виявила автомобіль марки CYERY Tiggo з реєстраційним номером НОМЕР_1 (на синьому фоні), на капоті якого виявлено грошові кошти в сумі 500 грн. однією купюрою відповідним номіналом з серією та № ЄЕ 5079318, яка вилучена шляхом поміщення в спец пакет № FPS 5004369 з нанесенням відповідних написів та підписами учасниками огляду.

Постановою слідчої ОСОБА_5 вилучені грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, які вирішено після проведення судових експертиз на правити для зберігання на депозитний рахунок ГУНП в Київській області.

Допитаний в якості свідка один з понятих, залучених до проведення огляду місця події дав показання, які зводяться до того, що він був запрошений до проведення слідчої дії. Присутній на місці огляду чоловік, який назвався ОСОБА_4 пояснив, що надав працівникам поліції грошові кошти в розмірі 500 грн. працівникам поліції за те, щоб вони не складали відносно нього матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме за керування ним транспортним засобом, в якому відсутні бризговики.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ч. 1 ст. 369 КК України, диспозиція якої передбачає кримінальну відповідальність за пропозицію чи обіцянку службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Об`єктом цього злочину є неправомірна вигода, зокрема грошові кошти.

Положеннями ст. 98 КПК України прямо визначено, що речовими доказами є об`єкти кримінально протиправних дій, гроші.

Тому, грошові кошти, на які накладається арешт відповідають критеріям речових доказів у кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність прокурором тієї обставини, що тимчасово вилучені грошові кошти мають доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки підпадають під ознаки є об`єктом злочину за ч. 1 ст. 369 КК України.

Незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні, що негативно вплине на подальше проведення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Прокурор довів, що тимчасово вилучені грошові кошти відповідають критеріям речового доказу і є необхідними для сторони обвинувачення.

При визначенні способу накладення арешту на майно, слідчий суддя враховує, що таке є речовим доказом, у разі скерування обвинувального акта до суду таке майно може бути предметом судового розгляду та підлягатиме дослідженню в порядку ст. 349 КПК України.

Тому, незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні, що негативно вплине на подальше проведення досудового розслідування.

За встановлених обставин, з урахуванням положень ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про накладення арешту на тимчасово вилучені грошові кошти шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними, залишивши їх для зберігання у розпорядженні органу досудового розслідування.

Саме такий вид арешту тимчасово вилученого майна на переконання слідчого судді є необхідним для виконання завдань КПК України, зокрема він унеможливить настання ризиків, визначених ч. 1 ст. 170 КПК України, не призведе до обмеження права власності та є співрозмірним завданням кримінального провадження та відповідатиме загальним засадам суспільства.

Керуючись вимогами ст.ст.110, 131, 170-173, 167 КПК України

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 500 грн. однією купюрою з серійним номером у вигляді буквенно-цифрових написів ЄЕ 5079318, шляхом зборони відчуження, розпорядження та користування такими коштами, залишивши їх у розпорядженні органу досудового розслідування.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію цієї ухвали передати для виконання уповноваженому на це органу, вручити прокурору та надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1