Номер провадження 1-кп/243/340/2025
Номер справи 243/2323/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» травня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2

- прокурора ОСОБА_3

- потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

- представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6

- обвинуваченого ОСОБА_7

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні в залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, кримінальне провадження № 0000188, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 02 червня 2022 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону 15 червня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, військовослужбовця військової служби за контрактом, помічника гранатометника 1 відділення 2 взводу спеціального призначення 1 роти спеціального призначення батальйону спеціального призначення «Донбас», Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, не є особою з інвалідністю, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 414 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться кримінальне провадження № 0000188, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 02 червня 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 414 КК України.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 14 квітня 2021 року, солдата запасу ОСОБА_7 прийнято на військову службу за контрактом відповідно до Наказу командира військової частини по особовому складу від 13 квітня 2021 року №24о/с на 3 роки з 14 квітня 2021 року по 13 квітня 2024 року і призначено на посаду помічника гранатометника 1 відділення 2 взводу спеціального призначення 1 роти спеціального призначення батальйону спеціального призначення «Донбас», Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Разом з ОСОБА_7 проходив військову службу матрос запасу ОСОБА_10 який згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23 квітня 2023 року, призначено на посаду гранатометника 2 відділення 2 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення батальйону спеціального призначення.

Під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, згідно відомостей книги видачі і приймання озброєння та боєприпасів вказаної частини солдат ОСОБА_7 отримав для службового користування 5,45 мм автомат АК-74, (№ НОМЕР_2 ), 1983 року випуску з набоями.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно з положеннями ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 551-ХIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», зобов`язаний зокрема, додержуватися Конституції України та інших законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, бути дисциплінованим, зразком високої культури, скромності й витримки.

Відповідно до ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися всіх порядків і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Застосування зброї допускається лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках.

Крім того, являючись військовослужбовцем Національної гвардії України, солдат ОСОБА_7 достовірно знав, що відповідно до ст.ст. 21, 22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 195 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України військовослужбовці мають право застосовувати зброю для захисту свого здоров`я і життя, здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо; для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб; для відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, а також для звільнення цих об`єктів у разі захоплення; у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити цю спробу. Застосуванню зброї повинно передувати попередження про намір застосувати зброю і постріл у гору. У разі застосування і використання зброї військовослужбовець зобов`язаний вжити всіх заходів для того, щоб не було завдано шкоди стороннім особам.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про національну Гвардію України», військовослужбовці Національної гвардії України мають право застосовувати заходи фізичного впливу, а за виключної необхідності і спеціальні засоби, вогнепальну зброю, озброєння та бойову техніку в порядку та у випадках, передбачених цим Законом, а під час несення внутрішньої та вартової служб відповідно Статутом внутрішньої служби та Статутом гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України.

Згідно з п. 2.5 Курсу стрільб зі стрілецької зброї і бойових машин, затвердженого начальником Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України від 01 квітня 2009 року № 44, військовослужбовець зобов`язаний дотримуватись вимог безпеки при поводженні зі зброєю щодо заборони її направлення у будь-якому випадку на людей.

Відповідно до п. 14 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України під час видачі стрілецької зброї та боєприпасів військовослужбовцям командир (керівник, начальник) зобов`язаний нагадати їм порядок поводження зі стрілецькою зброєю та боєприпасами, зокрема щодо заборон під час поводження зі стрілецькою зброєю безпідставно спрямовувати зброю у бік людей, тварин, транспорту, будинків, інших будівель, споруд; тримати палець на спусковому гачку без необхідності.

Відповідно до п. 52 «Настанови по 5,45 мм автомату Калашникова», затвердженої Головнокомандувачем Сухопутних військ Збройних Сил України у 2004 році передбачено, що автомат зберігається завжди розрядженим, при цьому магазин від`єднаний, курок спущено, перевідник на запобіжнику. Автомат знімається з запобіжника лише перед заряджанням та перед стрільбою. Автоматник завжди повинен поводитися із автоматом обережно. Солдат зобов`язаний, зокрема, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, а також додержувати правил пожежної безпеки.

Солдат ОСОБА_7 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді помічника гранатометника 1 відділення 2 взводу спеціального призначення 1 роти спеціального призначення батальйону спеціального призначення «Донбас», Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, з 02 год. 20 хв. 02 червня 2022 року знаходячись разом із військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, гранатометником 2 відділення 2 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення батальйону спеціального призначення матросом запасу ОСОБА_10 на позиціях у окопі біля автомобільного шляху Харків-Ростов Краматорського району Донецької області де з тепловізором, здійснювали спостереження за обстановкою, близько 02 год.40 хв. 02 червня 2022 року, солдат ОСОБА_7 та матрос запасу ОСОБА_10 почули хруст гілок який доносився зі сторони виходу із окопу, у зв`язку із чим матрос запасу ОСОБА_10 із ввіреним йому для службового користування 5,45 мм, автоматом АК-74 (№ НОМЕР_3 ) направився до зазначеного місця, передавши тепловізор солдату ОСОБА_7 .

В подальшому, солдат ОСОБА_7 діючи з кримінально протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, хоча повинен був і міг їх передбачити, в порушення вимог ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, ч.1 ст.15 Закону України «Національну гвардію України» ст.ст. 9, 11, 13, 16, 21, 22, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст.ст. 1, 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, п. 52 Настанови зі стрілецької справи 5,45 мм автомати Калашникова та 5,45 мм ручні кулемети Калашникова, затвердженої Головнокомандувачем Сухопутних військ Збройних Сил України у 2004 році (надалі Настанови), п. 3.3.1 Вимог безпеки під час проведення навчань і занять з бойової підготовки, розроблених відділом забезпечення підготовки Сухопутних військ управління бойової підготовки Сухопутних військ Збройних Сил України у 2006 році, п. 2.5 Курсу стрільб зі стрілецької зброї і бойових машин, затвердженого начальником Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України від 1 квітня 2009 року № 44, п. 14 наказу Міністра оборони №359 від 29.06.2005 «Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», близько 02 год.45 хв. 02 червня 2022 року, без мети умисного заподіяння тілесних ушкоджень або смерті іншій людині, порушив правила поводження зі зброєю, а саме: зняв запобіжник з положення «запобігання» у випадку, не пов`язаному зі стрільбою, тримав палець на спусковому гачку без необхідності, безпідставно спрямовував зброю у бік куди направився матрос запасу ОСОБА_10 після побачив через тепловізор силует людини зі сторони виходу із окопу, без попередження про намір застосувати зброю і пострілу у гору, злякавшись, натиснув на спусковий гачок ввіреного йому для службового користування 5,45 мм автомат АК-74, (№ НОМЕР_2 ), внаслідок чого допустив здійснення трьох пострілів у військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період гранатометника 2 відділення 2 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення батальйону спеціального призначення, матроса запасу ОСОБА_10 який перебував перед виходом із окопу, внаслідок чого одна з куль влучила в останнього, що призвело до отримання ним тілесних ушкоджень у вигляді наскрізного вогнепального кульового поранення шиї з ушкодженням жирової клітковини, м`язів шиї та правої внутрішньої яремної вени, з ознаками кровотечі, від яких ОСОБА_10 помер на місці події.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 заявив Клопотання про призначення військової експертизи, на обґрунтування якого зазначив, що під час досудового розслідування ним із підзахисним вивчені матеріали кримінального провадження № 0000188, слідчим проведено допит в якості підозрюваного ОСОБА_7 , в результаті чого останнім добровільно надані показання, які прямо протилежно різняться із відомостями, викладеними стороною обвинувачення в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 , а також із наданими показаннями свідків у кримінальному провадженні як на стадії досудового розслідування, так і під час безпосереднього розгляду справи в суді першої інстанції. Показання ОСОБА_7 взагалі не відповідають суті нібито «необережного» поводження та застосування ним вогнепальної зброї, а навпаки ОСОБА_7 вказує на необхідне, правомірне, належне та законне в тій ситуації що склалася, застосування ним зброї до невідомої йому особи, що не відповіла йому на запитання, повернулася до нього та наставила на нього автоматичну зброю. Тим самим ОСОБА_7 в районі активного ведення бойових дій із застосуванням ворогом важкої артилерії, безпілотних літальних апаратів та диверсійно-розвідувальних груп, з метою відбиття нападу такої диверсійної групи, а також збереження як власного життя та здоров`я, так і вважаючи що його дії спрямовані і на збереження життя та здоров`я його колеги ОСОБА_10 , і взагалі недопущення прориву ворогом лінії оборони, яка трималася військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України, діяв, як на думку сторони захисту, законно та обґрунтовано, застосував вогнепальну зброю при достатніх на те підставах до невідомої особи, якою не був ОСОБА_10 . Відповісти чи дійсно його підзахисний діяв обґрунтовано та правомірно в тій ситуації, що мала місто, могла б судова військова експертиза, оскільки мається необхідність професійного дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини дій як обвинуваченого ОСОБА_7 , так і потерпілого ОСОБА_10 . Встановити у інший спосіб вищезазначені факти та обставини, що мають значення для вказаного кримінального провадження, ніж шляхом проведення військової експертизи не є можливим, оскільки для вирішення зазначених питань необхідні спеціальні знання та відповідна кваліфікація саме незалежного експерта із цих питань. На необхідність призначення та проведення зазначеної експертизи впливає також і та обставина, що відповідно до раніше проведеної у Національному науковому центрі Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса судово-психологічної експертизи, експертом встановленні наступні висновки: у період часу, що відноситься до протиправного діяння, у скоєнні якого ОСОБА_7 обвинувачується, в нього мало місце зростання емоційного збудження, пов`язаного зі страхом смерті; період часу після протиправного діяння, у скоєнні якого ОСОБА_7 обвинувачується, він мав емоційний шок. Саме у період часу, що відноситься до протиправного діяння, у ОСОБА_7 відбувалося зростання емоційного збудження, пов`язаного саме із страхом смерті. Тобто в той час він міг допуститися помилок діючих на той час нормативно-правових актів при миттєвому прийнятті рішень як поводитися в той чи іншій бойовій обстановці, враховуючи саме стан зростання у нього збудження та страху. Саме необхідність отримання аналізу дій та рішень ОСОБА_7 в цей час з боку військового експерта і є причиною (необхідністю) призначення на теперішній час судової військової експертизи. В зв`язку з викладеним, просив поставити на вирішення експерта наступні питання: 1. Чи відповідали дії військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в ніч з 01 на 02 червня 2022 року, тобто під час дії в країні воєнного стану, при перевірці можливого підходу до фортифікаційних споруд невідомих осіб, вимогам нормативно-правових актів, керівних документів, інших документів, які регламентують поведінку військовослужбовців? 2. Якими нормативно-правовими актами, керівними документами, іншими документами, мали керуватися військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в ніч з 01 на 02 червня 2022 року, тобто під час дії в країні воєнного стану, при перевірці можливого підходу до фортифікаційних споруд невідомих осіб? 3. Чи були допущенні порушення вимог нормативно-правових актів, керівних документів, інших документів військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в ніч з 01 на 02 червня 2022 року, тобто під час дії в країні воєнного стану, при перевірці можливого підходу до фортифікаційних споруд невідомих осіб? Якщо так - то які саме порушення були допущенні та ким саме? 4. Чи перебувають порушення нормативно-правових актів, керівних документів, інших документів у причинному-наслідковому зв`язку із загибеллю в ніч з 01 на 02 червня 2022 року військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_10 .? 5. Чи відповідали дії військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_7 по застосуванню в ніч з 01 на 02 червня 2022 року автоматичної зброї до невідомої особи, що спрямувала після оклику в його бік автоматичну зброю, вимогам нормативно-правових актів, керівних документів, інших документів?

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав Клопотання про призначення військової експертизи.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про призначення військової експертизи. Зазначив, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. По-перше завданням військової експертизи є встановлення обставин, що призвели до настання тяжких наслідків, в межах даного кримінального провадження, тяжкі наслідки - це загибель військовослужбовця НГУ ОСОБА_10 . В той же час, сторона обвинувачення вважає, що обставини загибелі ОСОБА_10 встановлені у повному обсязі під час судового розгляду кримінального провадження та подія даного кримінального правопорушення відбулась саме з підстав порушення військовослужбовцем ОСОБА_7 правил поводження зі зброєю, що підтверджується як допитами свідків, матеріалами кримінального провадження так і поясненнями самого обвинуваченого під час його допиту, який підтвердив неналежну обізнаність як зі Статутами внутрішньої служби та гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України так і «Настанови по 5,45 мм автомату Калашникова». По-друге, завданням військової експертизи є встановлення відповідності дій (бездіяльності) посадових осіб вимогам керівних документів (покладених обов`язків). В свою чергу, відповідно до ст.12 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством, тобто солдат НГУ ОСОБА_7 не був на час інкримінованого протиправного діяння посадовою особою. Стосовно посилання захисту, як на підставу призначення військової експертизи на зростання емоційного збудження у ОСОБА_7 , пов`язаного із страхом смерті та емоційний шок останнього після вчинення ним протиправного діяння, що встановлено відповідно до висновку судової психологічної експертизи, і у зв`язку з чим можливість допущення помилок нормативно-правових актів ОСОБА_7 , взагалі не є предметом дослідження військової експертизи. Виходячи з того, що стороною захисту не наведено жодних обґрунтованих підстав необхідності проведення судової військової експертизи, сторона обвинувачення вважає, що підстави для задоволення клопотання захисника відсутні.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання про призначення військової експертизи.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні також заперечувала проти задоволення клопотання про призначення військової експертизи.

Представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про призначення військової експертизи. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що захисником не дотримано вимог ст.244 КПК України та не доведено у передбаченому законом порядку перед судом неможливість самостійного призначення та проведення експертизи. Предметом судової військової експертизи є встановлення судовим військовим експертом фактів (суджень про факти) по визначених слідчим або судом питаннях щодо порядку роботи (дій або бездіяльності) органів військового управління (командирів та начальників) Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення сектору безпеки і оборони, які виконують згідно чинного законодавства покладені на них службові обов`язки (посадові інструкції). Дії військового командування та керівництва не є предметом дослідження у цій справі. Суд проводить судовий розгляд виключно в межах висунутого обвинувачення. Підстави розгляду справи за межами висунутого обвинувачення стороною захисту не наведені. Стороною обвинувачення на стадії досудового розслідування не встановлено підстав для призначення зазначеної експертизи, оскільки відсутні підстави вважати, що висновки вказаної експертизи можуть мати будь-яке істотне значення для досудового розслідування. Також, стороною захисту належним чином не доведено перед судом, що вказане клопотання було заявлено на стадії досудового розслідування. На підготовчій стадії захисником та обвинуваченим не подано жодного заперечення на постанови слідчого або прокурора (у разі їх наявності) про відмову у призначенні експертних досліджень, таким чином посилання захисника на неправомірність дій слідчих та прокурорів на даний час є необґрунтованою. Сторона захисту не зазначено, чому на стадії розслідування вони не звертались до слідчого судді про оскарження постанов слідчого та прокурора (за наявності) про призначення експертизи. Крім того, на стадії досудового розслідування сторона захисту не була позбавлена можливості звернутись до слідчого судді із клопотанням про призначення зазначеної експертизи. Дії сторони захисту фактично спрямовані на затягування розгляду справи. Доводи захисника не є значною мірою переконливими. Тези про порушення обвинуваченим нормативно правових актів містяться у обвинувальному акті, оцінка законності або протиправності діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_11 , відноситься до дискреційних повноважень суду, який буде ухвалювати рішення за результатами розгляду справи за своїм внутрішнім переконанням. Фактично сторона захисту хоче покласти на судового експерта повноваження суду щодо оцінки дій обвинуваченого. Просив відмовити в задоволенні клопотання про призначення військової експертизи.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вважає, що Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про призначення військової експертизи не підлягає задоволенню.

Так відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Тобто, відповідно до вимог ст. 332 КПК України проведення експертизи за ухвалою суду можливе під час судового розгляду за клопотанням сторін кримінального провадження, за наявності підстав, передбачених ст. 242 КПК України.

Згідно з ч. 6 ст.244 КПК України слідчий суддя або суд задовольняє клопотання, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Наказом від 08 жовтня 1998 року № 53/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03 листопада 1998 року за № 705/3145, затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

Відповідно до п. 8.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року, основними завданнями військової експертизи є: встановлення обставин застосування та дій військових формувань; встановлення обставин, що призвели до настання тяжких наслідків, загибелі людей (військовослужбовців, працівників Служби безпеки України, Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших представників міністерств і відомств, цивільного населення), втрати озброєння, військової техніки, об`єктів державної влади та інфраструктури, особистого майна громадян підчас застосування військових формувань; встановлення відповідності дій (бездіяльності) посадових осіб вимогам керівних документів (покладених обов`язків). Цією ж Інструкцією затверджено орієнтовний перелік питань, які можуть бути вирішені в ході проведення військової експертизи.

Таким чином, вирішуючи клопотання про призначення судової експертизи в ході судового розгляду, суд має встановити наявність підстав для призначення експертизи, перелік обставин, які мають бути встановлені, шляхом вирішення питань, поставлених експерту, а також неможливість встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, іншими засобами доказування, окрім висновку експерта.

Відповідно до ч.10 ст.101 КПК України, висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка /який/ здійснює провадження.

Із заявленого клопотання вбачається, що питання, які захисник просить поставити на вирішення експертизи, є питаннями пов`язаними з наданням правої оцінки діям військовослужбовця ОСОБА_7 щодо відповідності його дій нормативно-правовим актам.

Водночас, обставини, які, на думку захисника, мають бути встановлені шляхом вирішення питань, поставлених експерту, фактично є обставинами, які підлягають доказуванню, відповідно до вимог ст. 91 КПК України, і їх встановлення не потребує спеціальних знань.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, дослідивши подане клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для призначення судової військової експертизи і вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання захисника, оскільки ним не доведено необхідності проведення судової військової експертизи.

Керуючись ст.ст. 242, 332, 369-372, 509 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про призначення військової експертизи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Повний текст ухвали проголошений 15 травня 2025 року о 12 годині 30 хвилин.

Головуючий:

суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1