Номер провадження: 11-кп/813/1123/25
Справа № 523/8246/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 25.11.2024 у кримінальному провадженні №0001188 від 30 березня 2019 року відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з базовою середньою освітою, розлученого, утримуючого малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, з інвалідністю 2 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 03 квітня 1998 року, за ч. 2 ст. 141 КК України 1960 року, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік і 6 місяців, з конфіскацією майна, звільненого 22 липня 1999 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;

- вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 16 червня 2000 року, за ч. 2 ст. 141 КК України 1960 року, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з конфіскацією майна, звільненого 25 вересня 2002 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;

- вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2003 року, за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, умовно достроково звільненого 24 листопада 2006 року, невідбутий строк покарання 4 місяці 18 днів позбавлення волі;

- вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2012 року, за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 313 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 10 місяців, з конфіскацією майна, звільненого 27 червня 2013 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;

- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2018 року, за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого від його відбування, із застосуванням ст.ст. 75,76 цього ж кодексу, з іспитовим строком 3 роки.

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 та ч. 1 ст. 296 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України та ч. 1 ст. 296 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України, визнано невинуватим і за відсутністю події даних злочинів виправдано.

Вироком також вирішено питання щодо долі речових доказів.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що близько 17 години 30 хвилин 30 березня 2019 року на перехресті вул. Кишинівської та проспекту Добровольського (в даний час - пр-кту Князя Володимира Великого), в м. Одесі, автомобіль марки «Opel», н/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , здійснив наїзд на військовослужбовців строкової служби, стрільців 1-го відділення, 2-го патрульного взводу, 2-ї патрульної роти, НОМЕР_2 патрульного батальйону Національної гвардії України ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які перебували у форменому одязі та виконували службові обов`язки із забезпечення охорони громадського порядку, в результаті чого останні особи отримали тілесні ушкодження та знаходилися у безпорадному стані.

ОСОБА_8 , маючи умисел на завдання побоїв працівнику правоохоронного органу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс тому один удар ногою в область голови.

Окрім того, ОСОБА_8 , діючи у вищезазначених часі та місці з іншим умислом, спрямованим на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось винятковим цинізмом та виразилося у знущанні над ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував без свідомості, наніс останньому два удари правою рукою в область тулубу та голови, чим завдав побої.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із вироком районного суду прокурор ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що вирок суду є необґрунтованим та незаконним та підлягає скасуванню.

Доводи обґрунтовує тим, що районним судом грубо порушено п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України, а саме, те, що підготовче судове засідання та подальші судові засідання по справі за обвинуваченням ОСОБА_8 проведено без участі потерпілого ОСОБА_11 , якого суд першої інстанції належним чином не повідомив про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується матеріалами судової справи, у яких відсутні підтверджуючі документи про належне повідомлення потерпілого ОСОБА_11 про дату, час і місце підготовчого судового засідання, яке відбулося 05.09.2022, за результатами якого обвинувальний акт призначено до розгляду. Про подальші судові засідання потерпілий ОСОБА_11 також належним чином судом не повідомлений, заяви потерпілого ОСОБА_11 про можливість проведення підготовчого судового засідання на адресу судді Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_14 та подальших судових засідань без його участі до суду першої інстанції не надходили.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , підтвердили що обвинувачений ОСОБА_8 наносив тілесні ушкодження працівникам Національної гвардії України, що також підтверджується відеозаписом судового засідання.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_8 не можуть вважатися наданням до медичної допомоги, висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності з показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які пояснили, що нанесення обвинуваченим ОСОБА_8 ударів потерпілому вони не вважали наданням медичної допомоги, а стверджували про те, що у обвинуваченого ОСОБА_8 незадовго до дорожньо-транспортної пригоди був словесний конфлікт з потерпілими, що обумовлює мотив на нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілим та безпосередньо підтвердили нанесення обвинуваченим ударів потерпілому.

Просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 34000 гривень, за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом повного складання призначених покарань у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та штрафу в розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 34 000 гривень.

Згідно ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_8 звільнити від призначеного судом покарання за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, у зв?язку із закінченням строків давності, визначених у п. 2, 3 ч.1 ст. 49 КК України.

Під час апеляційного провадження додатково дослідити докази, а саме: відеозапис камери відеоспостереження з місця події, на якому зафіксовано дії обвинуваченого відносно потерпілих, покази свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_17 щодо наявності конфлікту між обвинуваченим та потерпілими, дій обвинуваченого по відношенню до потерпілих та протокол допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 31.03.2019.

Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання не з`явились, клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участі не надходило.

За таких обставин апеляційний суд заслухавши думку прокурора та сторони, які не заперечували проти розгляду апеляційної скарги за відсутності потерпілих, у відповідності до положень ч. 4 ст. 405 КПК України вважав за можливе провести судовий розгляд за відсутності потерпілих.

Не погоджуючись з апеляційною скаргою захисник ОСОБА_12 подала заперечення зі змісту якого вбачається, що судове рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому захисник просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав частково, просив вирок скасувати з підстав істотного порушення вимог процесуального закону, а саме п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК Українита призначити новий розгляд обвинувального акту у тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, в іншому складі суду.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 56 КПК України під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду та брати участь у судовому провадженні.

Відповідно положень ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. При цьому суд повинен переконатися, що таке повідомлення мало місце.

Згідно з ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 та ч. 1 ст. 296 КК Українискеровано до Суворовського районного суду м. Одеси 27.05.2019 та визначено відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями головуючого суддю ОСОБА_18 (т. 1 а.с. 14).

В матеріалах справи наявна заява потерпілого ОСОБА_11 адресована судді Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_18 від 24.07.2019 у якій потерпілий просить провадити підготовче судове засідання без його участі (т. 1 а.с. 40).

У подальшому ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25.07.2019 обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення недоліків ( т. 1 а.с. 51).

Вказану ухвала оскаржена прокурором в апеляційному порядку, та ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.09.2019 апеляційна скарга прокурора задоволена, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 25.07.2019 скасовано та призначено новий судовий розгляд обвинувального акту в суді першої зі стадії підготовчого провадження у іншому складу суду (т. 1 а.с. 92).

Після повернення обвинувального акту до районного суду протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 19.09.2019 головуючим суддею визначено ОСОБА_14 (т. 1 а.с. 100).

При цьому в матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи про належне повідомлення потерпілого ОСОБА_11 про дату, час і місце підготовчого судового засідання, у тому числі яке відбулося 05.09.2022, за результатами якого обвинувальний акт призначено до розгляду. Про подальші судові засідання у даному кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_11 також належним чином судом не повідомлений, заяви потерпілого ОСОБА_11 про можливість проведення підготовчого судового засідання на адресу судді Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_14 та подальших судових засідань без його участі до суду першої інстанції не надходили та матеріали справи не містять.

Слід зазначити, що в матеріалах справи наявна єдина довідка про доставку SMS потерпілому ОСОБА_11 про судове засідання, яке відбулося 05.09.2022, проте колегія суддів зазначає, що це не є належним повідомленням потерпілого з огляду на наступне.

Згідно з Порядком надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, надсилання учасникам судового процесу судових повісток, повідомлень і викликів в електронній формі здійснюється шляхом направлення в месенджері за допомогою програмного додатка або SMS-повідомлення за допомогою автоматизованої системи документообігу суду. Судовий виклик надсилається учаснику судового процесу за наявності відповідної заяви та технічної можливості. Форма заяви надається учаснику судового процесу в суді або самостійно завантажується ним з офіційної сторінки суду, розміщеної на офіційному веб-порталі судової влади України.

В матеріалах провадження міститься довідка про доставку sms-повідомлення потерпілому ОСОБА_19 , проте відсутня заява останнього про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою sms-повідомлення.

Також відсутня і інформація, яка підтверджує належне повідомлення потерпілого про проведення розгляду справи в зазначену дату іншими засобами, передбаченими КПК України.

Вказане узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 16 грудня 2020 року (справа №214/5587/17, провадження №51-3450 км20), 17 квітня 2023 року(справа №450/2232/22, провадження №51-1408 км23), від 18 червня 2025 року (справа №202/19697/23, провадження №51-374 км 25.

Отже матеріали справи не містять заяви про проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілого ОСОБА_19 адресовану Суворовському районному суду м. Одеси (головуючий ОСОБА_14 ), немає підтвердження належного сповіщення останнього, про дату, час та місце судового підготовчого засідання, всі подальші судові засідання у кримінальному провадженні проводилися без участі потерпілого та без його належного сповіщення, що свідчить, на думку апеляційного суду, про порушення прав потерпілого.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у вироку допустився істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме те, що судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засіданняяке, в свою чергу, перешкодили, з урахуванням приписів ст. 412 КПК України, ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення та тягне за собою скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

При цьому, колегія суддів звертає особливу увагу на сталу практику суду касаційної інстанції, викладену в постановах Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.09.2020 у справі №740/3597/17 (провадження №51-6070кмо19) та від 23.09.2019 у справі №728/2724/16-к (№51-7543кмо18), відповідно до якої, у разі встановлення апеляційним судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є підставами для скасування вироку чи ухвали суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 370, 419, ч. 2 ст. 416 КПК України, він не може залишити поза увагою доводи апеляційної скарги прокурора чи потерпілого щодо необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання, оскільки в протилежному випадку це призведене до неможливості застосування такого закону при новому розгляді в суді першої інстанції.

Водночас, ч.ч. 2 та 3 ст. 415 КПК України передбачено, що призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що допущені судом першої інстанції істотного порушення вимог КПК України призвели до передчасного висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_8 злочинів передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, тому апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а оскаржуваний вирок суду скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження.

У зв`язку із необхідністю скасування вироку із вказаних вище підстав та призначення нового судового розгляду кримінального провадження, апеляційний суд не вправі перевіряти та надавати оцінку іншим доводам апеляційної скарги прокурора, зокрема, стосовно доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України наданими стороною обвинувачення доказами, натомість, перевірка таких доводів відноситься до повноважень суду першої інстанції, якому під час нового судового розгляду необхідно усунути порушення вимог закону, а також постановити законне, обґрунтоване й вмотивоване судове рішення, на підставі ретельної та належної оцінки наявних в матеріалах провадження та наданих сторонами кримінального провадження доказів.

Відтак, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню, із призначенням нового судового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України зі стадії підготовчого судового провадження в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 117, 319, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 416, 419, 532, 615 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 25.11.2024 у кримінальному провадженні №0001188 від 30 березня 2019 року відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 та ч. 1 ст. 296 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001188 від 30 березня 2019 року відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 та ч. 1 ст. 296 КК України, у тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4