МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/487/25
Провадження № 1-кс/945/224/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ; прокурора ОСОБА_3 ; слідчого ОСОБА_4 ; підозрюваного ОСОБА_5 ; захисника ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого СВ ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Миколаєва, громадянину України, із середньою освітою, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді кулеметника 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 1-ої стрілецької роти, не одруженому, в силу ст.89 КК України раніше не судимому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

Слідчий СВ відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи її на посаді кулеметника 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 1-ої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , не пізніше 29.01.2025, більш точної дати та часу не встановлено, знайшов (придбав) у невстановленому в ході проведення досудового розслідуванні місці вибухову речовину метальної дії, а саме: бездимний порох загальною вагою 2 кілограма 480 грам, що є вибуховою речовиною метальної дії, бойову ручну осколкову гранату наступальної дії типу РГД 5 виробництва СРСР 1977 року, обладнану засобом підриву уніфікованим бойовим підривачем ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), виробництва СРСР 1977 року, які конструктивно поєднані між собою та представляють вибуховий пристрій, що відноситься до категорії боєприпасів, та 119 патронів зразка 1943 року калібром 7,62 мм, з кулею зі сталевим осердям та, які є військовими боєприпасами, не маючи передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, забрав з собою та почав зберігати у невстановленому в ході досудового розслідування місці.

В подальшому, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті власне незаконне збагачення, 29.01.2025 приблизно о 20 годині 23 хвилини прибув на раніше обумовлене місце, а саме: на відкриту ділянку місцевості прилеглу до автозаправної станції «Brent Oil» в с-щі Весняне Миколаївського району Миколаївської області, куди привіз бездимний порох загальною вагою 2 кілограма 480 грам, бойову ручну осколкову гранату наступальної дії типу РГД 5 виробництва СРСР 1977 року, обладнану засобом підриву уніфікованим бойовим підривачем ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), виробництва СРСР 1977 року та 119 патронів зразка 1943 року калібром 7,62 мм. з кулею зі сталевим осердям, де збув зазначені вибухову речовину та боєприпаси ОСОБА_8 , за що отримав грошові кошти у сумі 5500 гривень, які були попередньо вручені ОСОБА_8 для використання в ході здійснення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

Крім того ОСОБА_5 , не пізніше 24.04.2025, більш точні дату та час не встановлено, знайшов (придбав) у невстановленому в ході проведення досудового розслідуванні місці бойову ручну осколкову гранату наступальної дії типу Ф-1, котра обладнана засобом підриву уніфікованим бойовим підривачем ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу Ф-1, короткоствольну вогнепальну зброю гладкоствольний самозарядний пістолет калібру 9 мм. Р.А., виготовлений способом саморобної переробки шумового (стартового) пістолета «Ekol Aras Compact», серії/№ НОМЕР_2 , калібру 9 мм. Р.А.К., та не маючи передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, забрав з собою та почав зберігати у невстановленому в ході досудового розслідування місці.

В подальшому, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті власне незаконне збагачення, 24.04.2025 близько 17 год. 25 хв. прибув на транспортному засобі BMW, номерний знак НОМЕР_3 , в якому перевіз раніше придбані боєприпаси - бойову ручну осколкову гранату наступальної дії типу Ф-1, котра обладнана засобом підриву уніфікованим бойовим підривачем ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу Ф-1 та короткоствольну вогнепальну зброю гладкоствольний самозарядний пістолет калібру 9 мм. Р.А., виготовлений способом саморобної переробки шумового (стартового) пістолета «Ekol Aras Compact», серії/№ НОМЕР_2 , калібру 9 мм. Р.А.К., на раніше обумовлене місце, а саме на відкриту ділянку місцевості прилеглу до автозаправної станції «Brent Oil» в с-щі Весняне Миколаївського району Миколаївської області, де збув зазначені вибухові пристрої та вогнепальну зброю ОСОБА_8 , за що отримав грошові кошти у сумі 9000 гривень, які були попередньо вручені ОСОБА_8 для використання в ході здійснення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України - придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

24.04.2025 о 17 годині 47 хвилин ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

25.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 квітня 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів. Строк дії ухвали закінчується 22 червня 2025 року о 17 годині 47 хвилин.

29.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Постановою керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 про продовження строку досудового розслідування від 18.06.2025, продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 02.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002, до трьох місяців, а саме до 25.07.2025.

Слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши в судовому засіданні слідчого ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_3 , які підтримали клопотання, підозрюваного ОСОБА_5 , який заперечував проти клопотання та просив обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки в нього незадовільний стан здоров`я; захисника ОСОБА_6 , який підтримав позицію ОСОБА_5 , також, просив зменшити розмір застави, слідчий суддя дійшов такого.

Вирішення питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктами 126-128 рішення Європейського суду з прав людини у справі Кавала проти Туреччини від 10 грудня 2019 року для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий відповідно до пункту 1 (с) статті 5 не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою (див. Броган та інші проти Сполученого Королівства, 29 листопада 1988 р., § 53, серія A № 145-B). Також не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед суду. Об`єктом затримання для допиту є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування (див. Мюррей проти Сполученого Королівства, 28 жовтня 1994, § 55, серія A № 300-A). 127. Однак "обґрунтованість" підозри, на якій повинен ґрунтуватися арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у пункті 1 (с) статті 5. Того факту, що підозра є добросовісною, недостатньо. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежатиме від усіх обставин (див. Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства, 30 серпня 1990 р., § 32, серія A № 182; див. також Ільгар Мамедов проти Азербайджану, № 15172/13, § 88, 22 травня 2014 року та Расул Джафаров проти Азербайджану, № 69981/14, п. 117-118, 17 березня 2016 року). Відповідно, оцінюючи «обґрунтованість» підозри, Суду необхідно дати можливість встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої пунктом 1 (с) статті 5. Отже, уряд відповідач повинен надати хоча б деякі факти чи відомості, здатні задовольнити Суд, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину (там само, п. 34). 128. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень. Як правило, проблеми в цій галузі виникають на рівні фактів. Тоді питання полягає в тому, чи арешт та затримання ґрунтувалися на достатньо об`єктивних елементах, щоб повідомити про "обгрунтовану підозру" засновану на фактах справи справді відбулися (див. Влох проти Польщі, № 27785/95, §§ 108-09, ЄСПЛ 2000-XI). Окрім фактичної сторони, існування «обґрунтованої підозри» у значенні пункту 1 (с) статті 5 вимагає, щоб факти, на які посилаються, можна було вважати такими, що підпадають під один із розділів, що описують злочинну поведінку у Кримінальному кодексі. Таким чином, явно не могло бути «обґрунтованої підозри», якби діяння чи факти, які висунуто проти затриманої особи, не були злочином на момент їх вчинення (див. Канджов проти Болгарії, № 68294/01, § 57, 6 листопада 2008 р.; Маммадлі проти Азербайджану, № 47145/14, § 52, 19 квітня 2018 р., та Алієв, цитоване вище, § 152).

Так, матеріалами кримінального провадження підтверджена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину. Вказане підтверджується копією протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , в якому він вказує на ОСОБА_10 , як на особу, яка повідомила свідка про можливість продажу зброї; копіями протоколів за результатами проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 29.01.2025, 24.04.2025, якими зафіксовано факт збуту за гроші боєприпасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв; копіями протоколів додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 30.01.2025 та 28.04.2025 щодо проведення оперативних закупок; висновками експертів: № СЕ-19/115-25/2471-БЛ від 13.02.2025, № КСЕ-19/112-25/1874 від 21.02.2025, № СЕ-19/112-25/1876-ВТХ, № СЕ-19/115-25/6794-БЛ від 28.04.2025, № КСЕ-19/112-25/6190 від 16.05.2025. Причетність до вчиненого злочину ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечує.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Згідно зі статтею 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий та прокурор посилаються на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризиків вказаних слідчим та прокурором у клопотанні, то слідчий суддя враховує, особу підозрюваного, щодо якого у судовому засіданні встановлено та матеріалами кримінального провадження підтверджено, що ОСОБА_5 є повнолітнім, має зареєстроване місце проживання, де проживала його колишня співмешканка, яка наразі перебуває за кордоном; не має сім`ї і утриманців; офіційно не працевлаштований, оскільки є військовослужбовцем, однак наразі залишив військову частину; є учасником бойових дій.

Також, ОСОБА_5 повідомив слідчого суддю, що він отримав поранення та проходив лікування, а наразі проживає у брата загиблого побратима; точну адресу проживання назвати не може; злочин вчинено, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, фінансово допомагають побратимі та брат.

Крім того, слідчий суддя враховує і тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, за який, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, і відповідно до ст. 12 КК України, злочин є тяжкими. При цьому, ОСОБА_5 є особою, яка не має судимості. Однак, обвинувальний акт за ч. 1 ст. 309 КК України наразі перебуває на розгляді в суді.

Слідчий суддя бере до уваги, поміж іншого і те, що ОСОБА_5 підозрюється у декілька епізодній злочинній діяльності.

Вказане слідчий суддя вважає таким, що в достатній мірі обґрунтовує ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також можливість ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Також, слідчий суддя враховує і те, що ОСОБА_5 обізнаний про свідків у кримінальному провадженні, зокрема, анкетних даних та зовнішності свідка, ОСОБА_8 . Крім цього, органом досудового розслідування не встановлено осіб, у яких ОСОБА_5 придбавав бойові припаси та вибухові речовини. І вказані обставини, у своїй сукупності, можуть свідчити про наявність обставин, які можуть сприяти незаконному впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Щодо ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, то, на думку суду, наявність такого ризику не доведена. Слідчим та прокурором не наведено обґрунтованих доводів та не конкретизовано, яким способом підозрюваний може затягувати досудове розслідування та можливі наслідки такого затягування.

Сторона захисту правом подання слідчому судді інших доказів не скористалася. Проте, стороною захисту подано слідчому судді повідомлення Філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України в Миколаївській та Одеській областях від 18.06.2025, відповідно до якого, на теперішній час загальний стан ОСОБА_5 компенсований. Ургентної допомоги за межами СІЗО ОСОБА_5 не потребує.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що з боку підозрюваного ОСОБА_5 не зменшилися і продовжують існувати ризики, визначені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зазначені ризики є численними та суттєвими і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою.

У зв`язку з викладеним слідчий суддя вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , останньому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на час проведення досудового розслідування, а саме до 25.07.2025 включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням підозри ОСОБА_5 , а також майнового стану підозрюваного, відсутності доказів на підтвердження родини і утриманців, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе призначити підозрюваному заставу у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Отже, необхідно визначити можливість внесення застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, замість обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн.), що складає 121120 грн., з покладенням таких обов`язків: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; не спілкуватися у будь-який спосіб зі свідками у кримінальному провадженні; у разі наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Суд вважає, що такий розмір застави достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків і не вбачає підстав для його зменшення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на тридцять чотири дні.

Строк дії ухвали закінчується 25 липня 2025 року о 17 годині 47 хвилин.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави - 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн 00 коп., після внесення якої підозрюваний звільняється з під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якого він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що застава може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26299835; банк отримувача: ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО): 820172; рахунок отримувача: UA0016294).

З моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з під варти, в зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави у поєднанні з такими обов`язками строком до 25 липня 2025 року до 17 години 47 хвилин:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не спілкуватися у будь-який спосіб зі свідками у кримінальному провадженні;

- у разі наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

20.06.2025