ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новокодацького районного суду м.Дніпра від 18 серпня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Новокодацького районного суду м.Дніпра від 18 серпня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність дізнавача СД ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій під час досудового розслідування кримінального провадження №0000380 від 06 липня 2024 року.

Слідчий суддя, відмовляючи у відкритті провадження зазначив, що ОСОБА_6 оскаржує дії та бездіяльність органа досудового розслідування, яка не підлягає оскарженню, оскільки не входить в перелік, визначений ст. 303 КПК, з огляду на наступне. Зазначив, що чинний КПК України не наділяє слідчого суддю повноваженнями встановлювати факт порушення органом досудового розслідування положень ст. 129, 129-1 Конституції України, які визначають основні засади судочинства в Україні та обов`язковість судових рішень, а також не уповноважує слідчого суддю надавати оцінку щодо перевищення службових повноважень органу досудового розслідування. Аналогічно зазначеному вище, у слідчого судді відсутні законні повноваження щодо притягнення дізнавача та прокурора до відповідальності. Також, питання щодо внесення змін до відомостей про кримінальне правопорушення у ЄРДР вирішується органом досудового розслідування під час його проведення та не є предметом контролю слідчим суддею. Вимоги скарги щодо бездіяльності прокурора та невідповідності ч. 5 ст. 110 КПК є незрозумілими, а їх виклад є нелогічним, оскільки останній не ставить питання про скасування постанови прокурора від 01 серпня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у слідчого судді відсутні підстави для відкриття провадження в цій частині. Щодо доводів скаржника про зобов`язання органу досудового розслідування виконати ухвалу слідчого судді від 22 травня 2025 року та забезпечити заяву потерпілого про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя звернув увагу, що положенням ст. 303 КПК не передбачено такої бездіяльності, яка може бути оскаржена під час досудового розслідування кримінального провадження.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою призначити новий судовий розгляд скарги в суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що не ставив за мету поданим клопотанням оскаржувати дії або бездіяльність дізнавача та процесуального керівника у кримінальному проваджені №0000380 від 06 липня 2024 року, а звертався із ним до раніше визначеного слідчого судді ОСОБА_9 , яким було винесено ухвалу від 22 травня 2025 року, для здійснення контролю за її виконанням. Вказує на те, що приписами ч.4 ст.304 КПК України визначається, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню, однак слідчий суддя не довів, що потерпілий ОСОБА_6 звернувся із скаргою на процесуальне рішення дізнавача та процесуального прокурора. Наголошує на тому, що згідно положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а натомість потерпілого було позбавлено його права на захист, не здійснено контролю за виконання дізнавачем і процесуальним прокурором процесуальних рішень. Звертає увагу на те, що згідно ст.2 ЗУ Про судоустрій та статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника ОСОБА_6 , який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги та скасувати ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали апеляційний суд приходить до наступного.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Відтак, вказана норма закону, дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність дізнавача, прокурора, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту скарги до слідчого судді, заявник просив зобов`язати дізнавача ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_8 виконати ухвалу слідчого судді від 22 травня 2025 року у справі № 205/9300/24, постановлену за його скаргою, якою частково скасовано постанову дізнавача СД ВП № 1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 25 жовтня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання та зобов`язано останню повторно розглянути клопотання ОСОБА_6 від 25 жовтня 2024 року в частині встановлення постійного місця проживання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; витребування у СТ «Зелений клин» копію установчих документів і статуту СТ «Зелений клин»; встановлення і допиту скарбника СТ «Зелений клин».

Встановивши обставини провадження, апеляційний суд зазначає, що вказані доводи стосуються невиконання ухвали слідчого судді, що не належить до кола рішень, дій чи бездіяльності, оскарження яких передбачено в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України.

Слід зазначити, що вимоги скарги ОСОБА_6 про необхідність визнання факту порушення дізнавачем і прокурором ст.129.1 Конституції України, ч. 1 ст. 132 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), не проведення слідчих (розшукових) дій у відповідності до ч. 6 ст. 223 КПК; визнання факту бездіяльності дізнавача і прокурора, яка полягає у невиконанні ними ст. 129 Конституції України у сукупності п. 3, 4, 5 ч. 2 ст. 36 КПК та ч. 1 ст. 40 КПК, разом з перевищенням їх службовими повноваженнями щодо незабезпечення прав потерпілого; визнання факту бездіяльності дізнавача і прокурора, яка полягає у невнесенні змін до відомостей про кримінальне правопорушення у ЄРДР за фактами проведення слідчих (розшукових) дій у відповідності до ухвали слідчого судді та наданих клопотань; визнання факту бездіяльності прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні; притягнення до відповідальності дізнавача та прокурора; забезпечення заяви потерпілого про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000380, не входять до повноважень слідчого судді.

При цьому, чинне законодавство визначає механізми виконання рішення суду (розділ VIII КПК України), а також передбачає відповідальність за його невиконання (ст. 382 КК України). Відповідно, заявник не позбавлений можливості скористатися цими механізмами чи ініціювати питання щодо відповідальності за невиконання судового рішення, яким, безумовно, є ухвала слідчого судді.

За наведених обставин, скарга подана на бездіяльність дізнавача та прокурора, яка не підлягає оскарженню, що у відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України є підставою для відмови у відкритті провадження за скаргою. Водночас, апеляційний суд враховує, що розгляд слідчим суддею питання, яке вже розглянуто іншим слідчим суддею з ухваленням рішення, становитиме порушення принципу res judicata (тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи) та не відповідатиме такій засаді кримінального провадження, як верховенство права.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну заявника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новокодацького районного суду м.Дніпра від 18 серпня 2025 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність дізнавача СД ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій під час досудового розслідування кримінального провадження №0000380 від 06 липня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4