Справа №583/5953/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/290/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне знищення або пошкодження майна
УХВАЛА

Іменем України

21 травня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в режимі відеоконференції заяву потерпілого ОСОБА_6 про відвід прокурору ОСОБА_7 в межах кримінального провадження № 583/5953/23 за апеляційними скаргами представника потерпілої ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_6 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.03.2024, за яким ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

представника потерпілої ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_15 ,

захисника адвоката ОСОБА_16 ,

установила:

На початку апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_11 заявив відвід прокурору ОСОБА_10 з підстав її упередженості.

Вислухавши суддю-доповідача про підстави відводу, доводи сторін провадження, а також пояснення прокурора ОСОБА_10 , яка заперечила щодо заявленого їй відводу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши мотиви і обґрунтування відводу, колегія суддів вважає, що заявлений відвід прокурору задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, відповідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1-2 ч. 1 КПК), а завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Належна правова процедура це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя, а застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно вимог КПК, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється; органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора (ч. 1 ст. 36 КПК), а згідно ч. 1 ст. 37 КПК прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування; у разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості (ч. 1 ст. 77 КПК), а згідно ч. 5 ст. 80 КПК відвід повинен бути вмотивованим.

Упередженість прокурора у контексті Європейського суду з прав людини може виникати під час розгляду справи в ЄСПЛ, коли прокурор (як представник держави) виявляє необ`єктивне ставлення до скарги, що призводить до неправової ситуації, зокрема до упередженого судового рішення, оскільки прокурор має вирішальний вплив на процесуальні дії та подання доказів, що можуть призвести до несправедливого рішення, або сторона провадження ризикує, що її справа буде розглянута не в повному обсязі, а з урахуванням упередженого ставлення прокурора, що може призвести до відмовленого або несправедливого судового рішення.

Таким чином, відвід у кримінальному процесі це усунення учасників кримінального провадження від участі у справі за заявою сторони (або за власною ініціативою того, хто відводиться самовідвід) за наявності передбачених процесуальним законом обставин, що викликають сумнів у їх неупередженості, а метою застосування інституту відводів є: 1) належне виконання завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК); 2) забезпечення всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження; 3) ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення в кожному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до переконання, що викладені потерпілим ОСОБА_11 побоювання і міркування щодо упередженості прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 не є тими обставинами, які б з огляду на вимоги п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК, унеможливлювали участь останньої в суді апеляційної інстанції і законними підставами її відводу.

Керуючись ст. 77, 80 КПК України,

постановила:

Відмовити потерпілому ОСОБА_17 в задоволенні його заяви про відвід прокурору ОСОБА_18 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4