Справа № 461/4318/25
Провадження № 1-кс/461/3525/25
У Х В А Л А
Іменем України
31.05.2025 року. м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дрогобича, Львівської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, санкція статті якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 5 до 10 років, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України, зокрема: неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 5 до 10 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі. Водночас суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що безпосередньо після ДТП на місці події, з метою уникнення від кримінальної відповідності, у медичному закладі у категоричній формі відмовився від здачі своїх біологічних зразків, а саме крові та сечі для проведення судової токсикологічної експертизи. Окрім цього, слід врахувати той факт, що ОСОБА_4 є працівником Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області та в силу своєї професійної та практичної діяльності розуміє наслідки можливого притягнення до кримінальної відповідальності, а відтак підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього. На даний час кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, зокрема призначаються відповідні експертизи, встановлюються свідки правопорушення та вирішується питання щодо залучення потерпілих.
Прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив таке задовольнити.
Підозрюваний та його захисник проти клопотання слідчого заперечили, просили обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою або визначити розмір застави. Сторона захисту вказує, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Заслухавши думку прокурора щодо поданого клопотання, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.05.2025 приблизно о 02:30 год, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Acura MDX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись ним по автодорозі сполученням Т-14-02 «Східниця-Пісочна» 26 км + 50 м, поблизу м. Стебника Дрогобицького району Львівської області в напрямку до м. Дрогобича, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: Р. 2 п. 2.3 б) (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), д) (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); п. 2.9 а) (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції); Р. 12 п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), які виразилися в тому, що він, керуючи транспортним засобом, перебував у стані алкогольного сп`яніння (2,08 ‰), був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, поблизу кілометрового покажчика «26 км», проїхавши лівостороннє заокруглення по напрямку руху його автомобіля, без причин технічного характеру виїхав за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя та кювет, де автомобіль перекинувся та здійснив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді дерева.
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху пасажир автомобіля марки «Acura MDX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
30.05.2025 року о 06:18 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки, наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненим кримінальним правопорушенням, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Оцінюючи особу підозрюваного та обставини вчинення особливо тяжких кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, слідчий суддя приходить до переконання в тому, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому є підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може перехововуватись від органу досудового розслідування та/або суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 5 до 10 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі. Водночас суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що безпосередньо після ДТП на місці події, з метою уникнення від кримінальної відповідності, у медичному закладі у категоричній формі відмовився від здачі своїх біологічних зразків, а саме крові та сечі для проведення судової токсикологічної експертизи. Окрім цього, слід врахувати той факт, що ОСОБА_4 є працівником Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області та в силу своєї професійної та практичної діяльності розуміє наслідки можливого притягнення до кримінальної відповідальності, а відтак підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього. На даний час кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, зокрема призначаються відповідні експертизи, встановлюються свідки правопорушення та вирішується питання щодо залучення потерпілих.
Із урахуванням вказаних ризиків, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню. Тому, саме такий запобіжний захід як тримання під вартою, забезпечить виконання підозрюваним передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду.
Оцінюючи особу підозрюваного, з врахуванням статті ст.178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку,що наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення є вагомими, допустимими, та отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 5 до 10 років; об`єктивна сторона кримінального правопорушення виразилася у грубому порушенні ним Правил дорожнього руху; в результаті ДТП настали тяжкі наслідки у вигляді смерті однієї особи.
Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Оскільки злочин, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 спричинив загибель людини, то у даному кримінальному провадженні слідчий суддя не визначає розмір застави.
Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
клопотання задоволити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, тобто до 28.07.2025 року включно з утриманням його в ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», без визначення розміру застави.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 02.06.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1