1Справа № 335/1251/25 1-кп/335/541/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за адресою: вул. Перемоги, буд. 107-Б, м. Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001280 від 24 вересня 2024 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який є громадянином України, має середню спеціальну освіту, не одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на всій території України з 24.02.2022 введено військовий стан, на період дії якого впроваджено ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану, вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 14.09.2024 приблизно о 22 годині, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у дворі за адресою: АДРЕСА_2 , біля 5 під`їзду, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав, тактичний тканинний рюкзак темно-зеленого кольору, який знаходився біля 5 під`їзду, за вищевказаною адресою, з майном, що належить потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому знаходились:

- мобільний телефоном марки «Redmi 13C», 4/128 GB, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в корпусі «Midnight Black» в робочому стані, ринкова вартість якого згідно висновку експерта становить 4 332, 63 грн.;

- мобільний телефон марки «Xiaomi Мі А1», 4/32 GB, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , в корпусі чорного кольору,в робочому стані, ринкова вартість якого згідно висновку експерта становить 1 796, 25 грн.;

- два металевих квартирних ключа із ключем від домофону в корпусі чорного кольору, які матеріальної цінності не представляють, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 6 128, 88 грн.

Після чого, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинувальному акті не оспорював та зазначив, що у день та час, що зазначені в обвинувальному актів він йшов до свого друга, та біля під`їзду будинку № 10 по вул. Яценко у м. Запоріжжі побачив рюкзак зеленого кольору. Поблизу нікого не було і він відніс рюкзак додому. При відкритті рюкзаку він виявив, що там лежить 2 мобільних телефони, зв`язка ключів та одноразові стаканчики з під кави.

Наступного дня, один телефон з рюкзаку він обміняв у свого друга, а другий телефон він здав у ломбард, за що отримав грошові кошти.

Розмір матеріальної шкоди не оспорює. Позовні вимоги потерпілої визнає у повному обсязі.

Щиро розкаюється у вчиненому, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, покарання обвинуваченому ОСОБА_4 просила призначити на розсуд суду, а поданий цивільний позов просила задовольнити.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних про особу обвинуваченого, процесуальних документів, необхідних для ухвалення вироку. При цьому, судом було роз`яснено учасникам кримінального провадження про позбавлення їх права на оскарження даних обставин в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння та кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, спричинених наслідків, зокрема те, що потерпілій шкода не відшкодована.

Суд також враховує особу ОСОБА_4 , який не одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що ОСОБА_4 визнав вину та щиро розкаявся.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. При цьому, призначене покарання не має на меті завдати фізичних страждань та принизити людську гідність.

Враховуючи обставини вчинення злочину, його мету та мотиви, дані про особу обвинуваченого, його поведінку після вчинення злочину, а саме те, що він усвідомив протиправність своєї поведінки та жалкує про вчинене, суд, з урахуванням також і думки прокурора, вважає за доцільне та необхідне для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним інших злочинів, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, враховуючи положення ч. 2 ст. 50 КК України, в тій частині, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд, з урахуванням встановлених обставин, доходить до висновку про відсутність необхідності направлення обвинуваченого до місць позбавлення волі, та про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, шляхом застосування положень ст. ст. 75, 76 КК України, і призначення йому покарання з випробуванням строком на 1 рік, що, на думку суду, також мінімізує ризик вчинення обвинуваченим нових злочинів у майбутньому.

На переконання суду, призначення ОСОБА_4 покарання з випробуванням у даному випадку, з урахуванням принципу індивідуалізації, є справедливим, співмірним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України судом не встановлено.

Під час судового розгляду кримінального провадження потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у якому позивач просила стягнути з відповідача завдану їй матеріальну шкоду в сумі 6 128 грн. 88 коп., а також завдану їй моральну шкоду у сумі 3 000 грн.

ОСОБА_4 визнав позовні вимоги у повному обсязі, зазначивши що не оспорює суму заявлених позовних вимог.

Частиною 1 ст. 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, який не оспорює заявлений потерпілою розмір завданої їй немайнової та майнової шкоди, та доведення цивільним позивачем розміру реальної майнової шкоди, а також спричинення їй моральних страждань внаслідок вчинення кримінального правопорушення, доходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, передбаченим ч. 4 ст. 185 КК України, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню була проведена судова молекулярно-генетична експертиза, висновок експерта № СЕ-19/108-24/25555-БД від 27.01.2025 вартістю 1 004 грн. 97 коп., та вказаний висновок покладено в основу обвинувачення, то процесуальні витрати на проведення вказаної експертизи підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання за цією статтею у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 завдану матеріальну шкоду у сумі 6 128 грн. 88 коп., завдану моральну шкоду у сумі 3 000 грн., а всього стягнути 9 128 (дев`ять тисяч сто двадцять вісім) гривень 88 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у розмірі 1 004 (одна тисяча чотири) гривні 97 копійок.

Після набрання вироком суду законної сили, речові докази:

-тактичний тканинний рюкзак темно-зеленого кольору, зв`язку ключів, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити їй;

-диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R, з відеозаписом з камер відеоспостереження за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний буд. 51, у ломбардному приміщенні «Ломбард Капітал» - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-зразки клітин букального епітелію ротової порожнини ОСОБА_4 , які опечатано до спецпакету Експертної служби МВС № 6305342, передані на відповідальне зберігання ВнП № 2 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України судом проголошено резолютивну частину вироку.

Повний текст вироку після його проголошення вручається учасникам судового провадження, які присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1