УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року

м. Київ

справа № 584/264/25

провадження № 51 - 2269 впс 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши подання Сумського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 584/264/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України (далі - КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Верховного Суду у порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло вказане подання Сумського апеляційного суду про направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 з Путивльського районного суду Сумської області до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Зі змісту подання вбачається, що до Сумського апеляційного суду надійшло подання Путивльського районного суду Сумської області, аргументоване тим, що відповідно до обвинувального акту, вчинення злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , а саме, нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, було припинено 22 січня 2025 року, коли останнього було затримано працівником поліції у м. Дрогобич Львівської області. У зв`язку з наведеним, у поданні порушується питання про те, що вказане кримінальне провадження має бути направлене до суду, у межах територіальної юрисдикції якого був припинений вказаний злочин, а саме, до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

Учасникам судового провадження було повідомлено про дату, час та місце розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення судового розгляду на іншу дату не надійшло.

Перевіривши доводи, наведені у поданні, вивчивши наявні матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що воно не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Частиною 3 ст. 34 КПК визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України введено воєнний стан, період якого в подальшому був продовжений згідно зі змістом відповідних нормативних актів та триває на даний час.

Особливий режим судового розгляду в умовах воєнного стану врегульовано ст. 615 КПК, за змістом ч. 9 якої (в редакції Закону України № 2462-IX від 27 липня 2022 року, який набрав чинності 25 серпня 2022 року) під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Положеннями ч. 1 ст. 32 КПК визначено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Підставою кримінальної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 2 КК, є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Як неодноразово вказував Верховний Суд, приписи ч. 1 ст. 32 КПК застосовуються у взаємозв`язку із положеннями статті 6 КК.

За принципами дії закону України про кримінальну відповідальність в просторі, визначеними в ст. 6 КК, кримінальне правопорушення визнається вчиненим на території України, якщо його було почато, продовжено, закінчено або припинено на території України, а також якщо виконавець або хоча б один із співучасників діяв на її території.

Отже місцем вчинення кримінального правопорушення є місце де воно було почато, продовжено, закінчено або припинено, де діяв виконавець або один із співучасників.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Зі змісту формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, вбачається, зокрема, що під час проходження військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 , грубо порушуючи встановлений порядок військової служби, 02 лютого 2024 року о 08:00, у порушення статей 17, 65 Конституції України, статей 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 за місцем її розташування у АДРЕСА_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту країни та перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , де 22 січня 2025 року був затриманий старшим уповноваженим ВКП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області.

Таким чином, місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК, є територія розташування військової частини НОМЕР_1 , яка підпадає під юрисдикцію Путивльського районного суду Сумської області.

Враховуючи наведене, та те, що обвинувальний акт надійшов до Путивльського районного суду Сумської області, як до суду, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт надійшов до належного суду, а тому підстав для задоволення подання Сумського апеляційного суду та направлення вказаного кримінального провадження на розгляд іншого суду, в межах юрисдикції різних апеляційних судів, немає.

Керуючись статтями 32, 34 Кримінального процесуального кодексу України, Верховний Суд

постановив:

Подання Сумського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 584/264/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3