Справа № 646/5323/19
№ провадження 1-кп/646/410/2025
УХВАЛА

24 червня 2025 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції об`єднані матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001388 від 06.06.2019 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, №0000711 від 09.04.2020 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Основ`янського районного суду міста Харкова знаходяться об`єднані матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001388 від 06.06.2019 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, №0000711 від 09.04.2020 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до обвинувальних актів 05.06.2019, приблизно о 22:30 годині, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , розуміючи, що за дверима його квартири знаходяться співробітники Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, тобто працівники правоохоронного органу, діючи умисно, з метою перешкоджання діям працівників поліції, з мотивом нанесення тілесних ушкоджень останнім, у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків, різко відкрив двері своєї квартири, та опинившись за її межами, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, наніс поліцейському УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_6 удар ліктем лівої руки у ліву скроневу ділянку голови, чим спричинив ОСОБА_7 садно, яке відноситься, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №09-773/19 від 21.06.2019, до легких тілесних ушкоджень. Після чого, ОСОБА_3 , при спробі працівників поліції надягти на нього кайданки, вкусив поліцейського УПП в Харківській області ДП під час виконання ним службових обов`язків ОСОБА_8 , чим спричинив йому поверхневу забиту рану та множинні садна навколо неї на передній поверхні правої гомілки у середній третині, яка відноситься, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №09-773/19 від 21.06.2019, до легких тілесних ушкоджень. В подальшому вказані незаконні дії ОСОБА_3 були припинені.

Крім цього, 08.04.2020 близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , разом із малознайомою йому потерпілою ОСОБА_9 , яку напередодні запросив до себе додому, в час, коли остання виказала бажання покинути помешкання ОСОБА_3 та витягла з кишені одягненої на ній куртки свій паспорт громадянина України з метою відшукання в кишені грошових коштів, ОСОБА_3 , діючи умисно, з умислом направленим на незаконне заволодіння паспортом громадянина України на ім?я ОСОБА_9 , з хуліганських мотивів, з метою утримання ОСОБА_9 за місцем свого мешкання, вихопив вищевказаний паспорт з рук потерпілої та поклав його в своїй кімнаті за вищевказаною адресою, тим самим незаконно заволодівши ним.

Крім того, 08.04.2020 близько 14 години 10 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , разом із малознайомою йому потерпілою ОСОБА_9 , яку напередодні запросив до себе додому, в ході раптово виниклого конфлікту на фоні бажання ОСОБА_9 покинути місце мешкання ОСОБА_3 , останній, діючи умисно, з метою заподіяння шкоди здоров?ю потерпілій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, руками штовхнув потерпілу в область плечей, внаслідок чого ОСОБА_9 впала на ліжко. Після, ОСОБА_3 кулаками та ліктями обох рук наніс потерпілій невизначену кількість ударів по тулубу, обличчю, голові ОСОБА_9 , внаслідок чого останній спричинено тілесні ушкодження у вигляді - множинних саден, забоїв м?яких тканин верхніх та нижніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, умисне заподіяння працівникам правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.

Також, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, тобто незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом.

Крім цього, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, умисному легкому тілесному ушкодженні.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, оскільки з дат вчинення кримінальних правопорушень станом на 08.04.2025 сплинули строки притягнення його до кримінальної відповідальності за відповідними статтями відповідних частин Кримінального кодексу України, тому просила застосувати до ОСОБА_3 приписи ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, звільнивши ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закривши кримінальні провадження відносно нього.

Обвинувачений та захисник у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора, просили його задовольнити.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 подали письмові заяви, відповідно до яких не заперечували проти закриття кримінальних проваджень у зв`язку зі спливом строків давності, де вони є потерпілими.

В ході розгляду кримінального провадження, встановлено, що з моменту вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 125 КК України, ч. 3 ст. 357 КК України, пройшло понад два роки, а з моменту вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 345 КК України, пройшло понад п`ять років.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На підставі ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності з вимогами ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст.49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінальних правопорушень), залежно від ступеня тяжкості, злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі.

Враховуючи санкції ч. 2 ст. 345 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення), з урахуванням вимог ч.2 ст. 12 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення) вказаний злочин, залежно від ступеня тяжкості, належав до злочинів середньої тяжкості, а кримінальні правопорушення за ч. 3 ст. 357 КК України та ч. 1 ст. 125 КК України належали до злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 01.07.2020 року, внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 12 КК України.

Так, згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 12 КПК України (в редакції Закону України від 22 листопада 2018року), кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.5 КК України, мало місце поліпшення становища ОСОБА_3 порівняно із попередніми редакціями ст. 12 КК та ч. 2 ст. 345, ч.3 ст. 357, ч. 1 ст. 125 КК, що були чинними на час скоєння ним кримінальних правопорушень, в зв`язку із чим підлягають застосуванню положення ч.1 ст.5 КК щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, оскільки кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 357, ч. 1 ст. 125 КК, з 01.07.2020 є кримінальними проступками, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України нетяжким злочином.

З вимог ч.ч. 1, 2 ст. 44 КК України вбачається, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до п.п. 1-3 частини першої статті 49 КК України (у редакції Закону № 1183-VII від 08.04.2014, чинній на час вчинення відповідних діянь) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Чинна редакція п.п. 1-3 частини першої статті 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років, тобто чинна редакція зазначеної частини відповідної статті поліпшує становище ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 49 КК України (у редакції Закону № 1183-VII від 08.04.2014, чинній на час вчинення відповідних діянь) перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Відповідно до чинної редакції ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, редакція ч.ч.2-3 ст. 49 КК України, чинній на час вчинення відповідних діянь поліпшує становище ОСОБА_3 порівняно з чинною редакцією відповідних частин статті КК України, тому підлягають застосуванню у редакції Закону № 1183-VII від 08.04.2014.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у рамках даного об`єднаного кримінального провадження кримінальне провадження було зупинене двічі, а саме:

1)ухвалою суду від 25.03.2021, відновлене у зв`язку з розшуком обвинуваченого 13.04.2021;

2)ухвалою суду від 15.01.2025, відновлене у зв`язку з розшуком обвинуваченого 18.02.2025.

Крім цього, як вбачається з вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Водночас, оскільки злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України на момент його вчинення (19.06.2022) був нетяжким злочином, перебіг давності не переривається відповідно до редакції ч. 3 ст. 49 КК України у редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018, чинній на час вчинення відповідних діянь.

Таким чином, станом на 08.04.2025 строки давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001388 від 06.06.2019 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а також у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000711 від 09.04.2020 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 125 КК України, закінчились.

Дотримання умов, передбачених ст. 49 КК України, є безумовною та обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.

Відповідно до постанови Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 18.02.2025 у справі № 712/8174/23, зазначено, що положення ч.ч. 1-3 ст. 49 КК, якими передбачено підстави та умови звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, не наділяють суд дискрецією. Адже законодавець чітко визначив, що суд звільняє від кримінальної відповідальності особу у разі існування підстав для застосування положень ст. 49 КК. Ця підстава звільнення від кримінальної відповідальності є безумовною, на відміну від інших, наприклад, передбачених ст. ст. 47, 48 КК, в яких вказано, що суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності.

Відтак, відсутні правові перешкоди щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд, відповідно до положень ч.3 ст. 285 КПК України, роз`яснив обвинуваченому суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Також, обвинуваченому роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав та роз`яснив його право на проведення судового провадження у повному обсязі в загальному порядку.

Обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Тож, враховуючи клопотання прокурора, згоду обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, думку захисника, потерпілих у кримінальних провадженнях та інші вищевикладені обставини, суд вважає можливим задовольнити клопотання.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутній.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_3 закінчився та в ході судового розгляду не продовжувався.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.06.2019 у рамках кримінального провадження №0001388 від 06.06.2019 за ч. 2 ст. 345 КК України після набрання ухвалою законної сили слід скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень статті 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України, ч. 3 ст. 357 КК України, ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України.

Об`єднані матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001388 від 06.06.2019 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, №0000711 від 09.04.2020 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 49 КК України закрити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.06.2019 у рамках кримінального провадження №0001388 від 06.06.2019 за ч. 2 ст. 345 КК України після набрання ухвалою законної сили скасувати.

Речовий доказ: футболку-поло працівника поліції, синього кольору, з пошкодженнями, вилучену у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути за належністю ОСОБА_10 , у разі відмови від речового доказу знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1