печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві провадження за скаргою начальника ДУ «Сумський слідчий ізолятор» на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідвань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000033,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга начальника ДУ «Сумський слідчий ізолятор» на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідвань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000033.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.04.2021 справа № 757/16612/21-к, 28.04.2021 проведено обшук у ході якого вилучено майно, згідно протоколу обшуку.

Оскільки арешт на вилучене майно не накладено, речі є такими, що не входили до переліку речей, на відшукання та вилучення яких прямо надано дозвіл ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.04.2021 справа № 757/16612/21-к, а відтак підлягають поверненню його законному володільцю.

Особа, якою подано скаргу в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляд справи повідомлялася належним чином.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

Вивчивши скаргу та дослідивши додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000033 від 18.01.2021 за фактом службового підроблення та заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання службовим становищем посадовими особами державних установ виконання покарань та слідчих ізоляторів Міністерства юстиції України за попередньою змовою з службовими ознаками ТОВ «Інженерний центр «Імпульс» за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.04.2021 справа № 757/16612/21-к надано дозвіл на проведення обшуку в приміщеннях що використовує Державна установа «Сумський слідчий ізолятор» () за адресою: Сумська область, місто Суми, вулиця Гайовий проїзд, будинок № 19, право власності на які зареєстровано за державою в особі Міністерством юстиції України (), з метою відшукання та вилучення: систем та пристроїв нагляду та охорони (сповіщувач ємнісний СЄ-2 та контролер СОЄ); тендерної документації; документів які підтверджують господарські відносини (договори, додаткові договори, угоди, додаткові угоди, документи про їх виконання та оплату, накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, технічні умови, сертифікати, акти прийому-передачі, платіжні документи, книги (реєстри, журнали), в тому числі роздруківки з електронних баз, щодо реєстрації зазначених договорів, додаткових договорів та угод, листування щодо виконання зазначених договорів та угод, а також інші документи) між ТОВ «Інженерний центр «Імпульс» () та Державною установою «Сумський слідчий ізолятор» (), іншими юридичними чи фізичними особами; документів складського обліку (прибутковий ордер, журнали, реєстри, тощо); документів щодо вводу майна в експлуатацію (акт вводу в експлуатацію, пуско-налагоджувальні роботи); балансів за жовтень 2020 року, листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень 2021 року; документів щодо обліку майна на балансі (картки основних засобів); документів щодо проведення державною установою інвентаризацій за 2020 - 2021 роки (накази про призначення, інвентаризаційні описи, акти інвентаризацій), облікових регістрів бухгалтерського обліку (оборотно-сальдові відомості, журнали-ордери) по взаєморозрахунках за договорами (зі всіма змінами, додатками, додатковими угодами до них); відомостей по позабалансовому рахунку щодо виконання зазначених договорів зберігання; виписок по всім банківським рахункам де відображено оплата по всім господарським операціям з зазначеним товариством; наказів про призначення посадових осіб (контракти) їх посадових інструкцій (функціональні обов`язки); вільних зразків почерку та підпису службових осіб державної установи, які підписували зазначені документи; чорнових записів, копій аркушів журналів в яких фіксується заїзд транспортних засобів та журналів в яких фіксується вхід фізичних осіб на територію державної установи; довіреностей; журналів реєстрації (видачі) довіреностей.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч. ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Так, однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, прийшов до висновку, що заявником на підтвердження обставин, які він зазначає в скарзі, не надано жодних доказів, а саме не надано доказів того, що на вказане майно не було накладено арешту.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та вимог КПК України, слідчий суддя надходить до висновку про те, скарга є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги начальника ДУ «Сумський слідчий ізолятор» на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідвань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000033 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1