ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/294/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0009909 по обвинуваченню: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Авдіївка, Донецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей 2011 та 2015 років народження, працюючого генеральним директором у ТОВ "Меганом-Інвест", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Селидового, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб з Особою 1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та зупинено у зв"язку із проходженням військової служби - далі Особа 1, ОСОБА_4 та Особою 2, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та зупинено у зв"язку із проходженням військової служби - далі Особа 2, вирішили вчинити викрадення та незаконне позбавлення волі ОСОБА_11 .

З метою реалізації зазначеного вище злочинного плану ОСОБА_10 30.08.2016, близько 08 годин 46 хвилин, приїхав на автомобілі ВАЗ 2104 (д.н.з. НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_12 на територію промзони за адресою АДРЕСА_4, після чого на вказане місце прибули Особа 1, ОСОБА_4 та Особа 2, на автомобілі «Крайслер» (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керуванням Особи 1, та почали очікувати ОСОБА_13 , який працював за вказаною адресою.

Приблизно о 10 годині 17 хвилин на вказаній території з`явився ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, згідно розподілених ролей ОСОБА_10 почав спостерігати за навколишньою обстановкою, а Особа 1 разом із ОСОБА_4 підійшли до ОСОБА_11 і скориставшись перевагою у чисельності осіб та фізичній силі, Особа 1 нанесла не менш ніж 20 ударів правою та лівою руками по голові та тулубу ОСОБА_11 , чим завдала останньому тілесні ушкодження у вигляді: синців на скатах носу, навколо правого та лівого ока, у підключичній ділянці справа, в проекції правої ключиці, на задній поверхні правого передпліччя у нижній третині; садна - на спинці носа у середній третині, в міжбрівній ділянці справа; крововилив склери правого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В цей час до них підійшла Особа 2, забезпечуючи демонстрацію чисельної переваги та подолання волі ОСОБА_11 до опору.

У ході застосування фізичного насильства відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_10 спільно з Особою 1, ОСОБА_4 та Особою 2, почали висловлювати усну вимогу повернути грошові кошти у розмірі 500 000 грн., які нібито винен ОСОБА_14 .

Після застосування фізичного насильства відносно ОСОБА_11 , подолавши таким чином волю останнього до опору, проти його волі примусили сісти до салону автомобіля «Крайслер» (д.н.з. НОМЕР_2 ).

У подальшому, о 10 годині 23 хвилини ОСОБА_3 , Особа 1, ОСОБА_4 та Особа 2, з метою реалізації раніше розробленого злочинного плану, направленого на викрадення та незаконне позбавлення волі ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, використовуючи вищевказаний транспортний засіб під керуванням Особи 1, вивезли останнього в лісосмугу, що знаходиться поблизу допоміжної дороги, що веде від автомагістралі «Бориспіль-Київ» у напрямку вул. Бориспільська, на відстані близько 1,5 км від автомагістралі, де умисно, протиправно продовжували утримувати з метою вчинення вимагання.

Крім того, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб з Особою 1 ОСОБА_4 та Особою 2, вирішили вчинити вимагання з погрозою вбивства ОСОБА_11 , яке полягало у незаконному вимаганні грошових коштів.

З метою реалізації зазначеного вище злочинного плану ОСОБА_10 30.08.2016, близько 08 годин 46 хвилин, приїхав на автомобілі ВАЗ 2104 (д.н.з. НОМЕР_3 ) під керуванням ОСОБА_12 на територію промзони за адресою АДРЕСА_4, після чого на вказане місце прибули Особа 1, ОСОБА_4 та Особа 2, на автомобілі «Крайслер» (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керуванням Особи 1, та почали очікувати ОСОБА_13 , який працював за вказаною адресою.

Приблизно о 10 годині 17 хвилин на вказаній території з`явився ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, згідно розподілених ролей ОСОБА_10 почав спостерігати за навколишньою обстановкою, а Особа 1, разом з ОСОБА_4 підійшли до ОСОБА_11 і скориставшись перевагою у чисельності осіб та фізичній силі, Особа 1, нанесла не менш ніж 20 ударів правою та лівою руками по голові та тулубу ОСОБА_11 , чим завдала останньому тілесні ушкодження у вигляді: синців на скатах носу, навколо правого та лівого ока в підключичній ділянці справа, в проекції правої ключиці, на задній поверхні правого передпліччя у нижній третині; садна - на спинці носа у середній третині, в міжбрівній ділянці справа; крововилив склери правого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У цей час до них підійшла Особа 2, забезпечуючи демонстрацію чисельної переваги та подолання волі ОСОБА_11 до опору.

У ході застосування фізичного насильства відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_10 спільно з Особою 1, ОСОБА_4 та Особою 2, почали висловлювати усну вимогу повернути грошові кошти у розмірі 500 000 грн., які нібито винен ОСОБА_14 .

Після застосування фізичного насильства відносно ОСОБА_11 , подолавши таким чином волю останнього до опору, ОСОБА_10 спільно з Особою 1, ОСОБА_4 та Особою 2, проти волі ОСОБА_11 , примусили його сісти до салону автомобіля «Крайслер» (д.н.з. НОМЕР_2 ).

У подальшому ОСОБА_3 , Особа 1, ОСОБА_4 та Особи 2, з метою реалізації раніше розробленого злочинного плану, направленого на вимагання грошових коштів у ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, використовуючи вищевказаний транспортний засіб під керуванням особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, вивезли останнього в лісосмугу, що знаходиться поблизу допоміжної дороги, що веде від автомагістралі «Бориспіль-Київ» у напрямку вул. Бориспільська, на відстані близько 1,5 км від автомагістралі.

Перебуваючи на території вказаної лісосмуги, ОСОБА_3 , Особа 1, ОСОБА_4 та Особа 2, продовжили вимагати грошові кошти та вимагати написати боргову розписку від ОСОБА_11 .

На заперечення ОСОБА_11 щодо відсутності будь яких фінансових зобов`язань перед ОСОБА_10 , Особа 1, продовжив наносити тілесні ушкодження по різних частинах тіла ОСОБА_11 .

У цей час Особа 2, збив ОСОБА_11 з ніг, а ОСОБА_4 словесно погрожував розправою відносно ОСОБА_11 та погрожував нанести тілесні ушкодження палицею.

У подальшому Особа 1, узяв з автомобіля марки «Крайслер» (д.н.з. НОМЕР_2 ) предмет, схожий на пістолет, та здійснив два постріли у бік потерпілого. Після чого, продовжуючи погрожувати ОСОБА_15 , Особа 1, дістав з вказаного автомобіля предмет, схожий на ніж, та, демонструючи його ОСОБА_15 , почав погрожувати відрізати йому вухо.

Зазначенні дії ОСОБА_16 сприймав як реальну погрозу вбивством. Після вказаних погроз ОСОБА_14 , злякавшись за своє життя та здоров`я, на вимогу ОСОБА_17 написав боргову розписку на суму 500 000 гривень та на добровільний залог автомобіля «Шевроле Авео» (д.н.з. НОМЕР_4 , який перебував у його володінні і зареєстрований на його дружину ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), поки не поверне вищезазначену суму до кінця поточного року, після чого зателефонував дружині, ОСОБА_19 , та попросив перевести 5000 грн. 00 коп. на вказану ОСОБА_20 картку за № НОМЕР_5 . ОСОБА_18 прохання ОСОБА_11 виконала та перерахувала грошові кошти у розмірі 5000 грн.

Після вказаних дій ОСОБА_3 , Особа 1, ОСОБА_4 та Особа 2, вивезли ОСОБА_11 на дорогу вздовж лісосмуги та відпустили.

Крім того, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб з Особою 1, ОСОБА_4 та Особою 2, у ході вчинення викрадення та незаконного позбавлення волі ОСОБА_11 , а також вимагання, яке полягало у незаконному вимаганні грошових коштів у ОСОБА_11 з погрозою вбивства, вирішили вчинити незаконне заволодіння транспортним засобом, який перебував у користуванні ОСОБА_11 .

З метою реалізації зазначеного вище злочинного плану ОСОБА_10 , 30.08.2016, близько 08 годин 46 хвилин, приїхав на автомобілі ВАЗ 2104 (д.н.з. НОМЕР_6 ) під керуванням ОСОБА_21 на територію промзони за адресою АДРЕСА_4, після чого на вказане місце прибули Особа 1, ОСОБА_4 та Особа 2, на автомобілі «Крайслер» (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_22 та почали очікувати ОСОБА_11 , який працював за вказаною адресою.

Приблизно о 10 годині 17 хвилин на вказаній території з`явився ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, згідно розподілених ролей ОСОБА_10 почав спостерігати за навколишньою обстановкою, а Особа 1, разом з ОСОБА_4 підійшли до ОСОБА_11 і, скориставшись перевагою у чисельності осіб та фізичній силі, Особа 1, нанесла не менш ніж 20 ударів правою та лівою руками по голові та тулубу ОСОБА_11 , чим завдала останньому тілесні ушкодження у вигляді: синців на скатах носу, навколо правого та лівого ока у підключичній ділянці справа, у проекції правої ключиці, на задній поверхні правого передпліччя у нижній третині; садна - на спинці носа у середній третині, в міжбрівній ділянці справа; крововилив склери правого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У цей час до них підійшла Особа 2, забезпечуючи демонстрацію чисельної переваги та подолання волі ОСОБА_11 до опору.

У подальшому о 10 годині 23 хвилини ОСОБА_3 , Особа 1, ОСОБА_4 та Особа 2, з метою реалізації раніше розробленого злочинного плану, направленого на викрадення та незаконне позбавлення волі ОСОБА_11 , а також вимагання, яке полягало у незаконному вимаганні грошових коштів у ОСОБА_11 з погрозою вбивства, вирішили вчинити незаконне заволодіння транспортним засобом, який перебував у користуванні ОСОБА_11 та знаходився на території промзони неподалік від місця нападу.

Так, після застосування фізичного насильства відносно ОСОБА_11 , подолавши таким чином волю останнього до опору, проти його волі примусили сісти до салону автомобіля «Крайслер» (д.н.з. НОМЕР_2 ).

У цей час ОСОБА_17 сів на заднє пасажирське сидіння до автомобілю «Крайслер» (д.н.з. НОМЕР_2 ), де знаходились Особа 1, Особа 2 та ОСОБА_4 .

У подальшому, користуючись тим, що воля до опору ОСОБА_11 подолана внаслідок фізичного насильства, а також чисельної переваги, обмеживши його право на вільне пересування за рахунок своєї присутності у зазначеному автомобілі, ОСОБА_3 , Особа 1, Особа 2 та ОСОБА_4 визначились між собою, що ОСОБА_4 поїде за кермом автомобіля ОСОБА_11 , якій перебував у його користуванні.

Після цього ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, згідно заздалегідь встановленої домовленості, переслідуючи мету незаконного заволодіння транспортним засобом, отримавши ключі від автомобіля, які перебували у сумці потерпілого, яку на початку нападу відібрала Особа 1, вийшов з автомобіля «Крайслер» та підійшов до автомобіля «Шевроле Авео» (д.н.з. НОМЕР_4 ), вартістю 142 800 грн., який перебував у користуванні ОСОБА_11 та зареєстрований на його дружину ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відкрито, протиправно відчинив, ключами двері салону, сів за кермо, привів двигун у робочий стан та почав здійснювати керування автомобілем, слідуючи за автомобілем «Крайслер» (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керуванням Особи 1. Потім вони залишили територію промзони і в подальшому розпоряджалися вказаним автомобілем на власний розсуд.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав та суду показав, що потерпілий ОСОБА_13 його кум, він хрестив його доньку, останній є досить розумним, економіст. Раніше потерпілий жив у Криму. У 2011 році він поїхав до нього та повирішував усі його фінансові питання, адже той програв багато грошей, після чого взяв до себе на роботу та призначив на посаду заступника директора. Його підприємство займалося виробництвом, продажем та орендою будівельного риштування. У 2014 році, коли в Донецьку почалась війна, він вивіз весь свій бізнес до Києва, вартістю 2 мільйони гривень, обладнання було 7 тисяч квадратних метрів. Потерпілого, його сім`ю та власну сім`ю вивіз в Крим, де вони перебували перші півтора місяці, а потім він поїхав у Київ займатись бізнесом. У 2015 році він поїхав у Крим знову, але до іншого кума, щоб допомогти добудувати будинок, а ОСОБА_13 дав грошей, аби той переїхав у столицю та домовились, що він за його відсутності буде займатись бізнесом. У 2016 році він повернувся з Криму та оселився в рідному місті Авдіївці, після чого знайомі почали йому розповідати, що ОСОБА_13 розпродає його бізнес, а саме будівельне риштування.

Із потерпілим ОСОБА_13 завжди був у гарних відносинах, намагався завжди всім чим можна допомагати, придбав йому трьохкімнатну квартиру в Києві, зробив там ремонт за власні кошти, облаштував її, возив сім`ї за кордон, купував речі та продукти.

На промзону по вул. Бориспільській у м. Києві 30.08.2016 року приїхав разом з батьком та дядьком, для того, щоб перевірити чи саме його риштування ОСОБА_13 продає. Товариш чоловіка його сестри - ОСОБА_23 який займався будівельним бізнесем подзвонив по оголошенню яке розмістив ОСОБА_13 та домовився про зустріч для перегляду риштування. Після того, як риштування буде завантажено він мав із батьком подивитися на нього, впізнати, впіймати ОСОБА_13 на гарячому і тоді гроші ОСОБА_23 мав заплатити йому. Коли він приїхав на місце то зустрів ОСОБА_23 , це була їх перша зустріч, він передав йому пляшку коняку від чоловіка його сестри, оскільки на передодні у ОСОБА_23 був день народження. ОСОБА_23 був із своїми друзями яких він не знав. Після того коли ОСОБА_23 вийшов із приміщення де знаходилось риштування, ОСОБА_13 , вийшов за ним та побачивши його викрикнув: "Ви разом" та почав провукувати ОСОБА_23 та виражатися в його адресу нецензурними словами. ОСОБА_23 вдарив ОСОБА_13 по обличчю, однак останній продовжував погрожувати йому, а ОСОБА_23 продовжував його бити, він кричав ОСОБА_23 зупинитись. ОСОБА_13 він не бив та до них не підходив, оскільки не мав наміру вирішувати питання силою. Через деякий час ОСОБА_13 дали вмитися, він вгамувався та запропонував покинути територію виробництва, щоб подій не бачили сусіди. Він сів у машину до ОСОБА_23 однак ОСОБА_13 зазначив, що на базі є його автомобіль, а у такому стані він їхати не може тому за кермо погодивсчя сісти товариш ОСОБА_23 . Перед тим як сідати в автомобіль ОСОБА_13 запропонував все вирішити, вони порозумілися, останній вибачився та пообіцяв все обладнання яке залишилося повернути, а його купить ОСОБА_23 . Після цього вони попрощались і розійшлись, потерпілий сів у машину ОСОБА_23 , а він сів в машину до батька та дядька, які стояли на відстані метрів 100 від місця розмови та поїхали.

Через деякий час ОСОБА_13 почав йому погржувати та пообіцяв посадити.

Щодо дій працівників поліції, то повідомлення про підозру від 30.05.2020 року йому не вручали, також йому не вручали пам"ятку із його процесуальними правами та обов"язками та не роз"яснювали їх.

ОСОБА_4 , будучи допитаним в судовому засіданні своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень які йому інкриміновано не визнав та суду показав, що 30.08.2016 року був запрошений на святкування дня народження ОСОБА_23 . Зранку ОСОБА_23 йому зателефонував, попросив зустрітись раніше, щоб придбати продукти, а коли вони зустрілись, останній повідомив, що треба заїхати по справах на промзону по вул. Бориспільській. Пересувались вони на автомобілі «Крейслер», за кермом був ОСОБА_23 . На місці вони зустріли та познайомились з ОСОБА_3 , подивились риштування, познайомились зі ОСОБА_13 , той в свою чергу, побачивши ОСОБА_3 , почав кричати, на що його вдарив ОСОБА_23 по обличчю, він кричав ОСОБА_23 припинити. Після цього ОСОБА_13 попросив, аби вони виїхали за територію промзони, щоб ніхто не бачив конфлікту, а також попросив, щоб хтось сів за кермо його автівки, на що він погодився. Виїхавши на деяку відстань від виробництва, він їхав на втомобілі ОСОБА_13 позаду автомобіля ОСОБА_23 , вони ще деякий час вирішували якісь питання, участі в даному діалозі не приймав. У лісосмугу не їхав та участь у жодних подіях там не приймав. Після даної події пройшов приблизно рік, як йому зателефонував ОСОБА_23 , спитав чи пам`ятає він події серпня 2016 року, на що він надав позитивну відповідь. Також, ОСОБА_23 повідомив, що потерпілий їм погрожує та викликає на зустріч, на що він погодився. Прибувши на місце вказане потерпілим їх затримали працівники поліції.

Так, потерпілий ОСОБА_13 під час допиту у судовому засіданні суду показав, що з ОСОБА_3 працювали разом, інших обвинувачених не знає та не перебуває з ними в жодних відносинах. З 2013 року працював з ОСОБА_3 , товаришували, мали досить теплі відносини, займав посаду директора. Після переїзду в Київ відносини між ними погіршились, виникали суперечка, після чого він не хотів більше працювати з ОСОБА_3 та виплатив йому грошову компенсацію 200 000 грн. за обладнання яке здавав у оренду, однак його така сума не влаштувала. У травні 2016 року він почав продавати будівельне риштування по оголошенню, друзям, знайомим, а виручені гроші віддавав ОСОБА_3 30.08.2016 до нього на базу яка була розташована по АДРЕСА_4 приїхали ОСОБА_3 , та як пізніше з"ясувалося ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_4 .. На базі його бив тільки ОСОБА_23 інші лише спостерігали. ОСОБА_3 вимагав повернути йому 500 000 грн.. Після цього вони вивезли його в лісосмугу неподалік вул. Бориспільської де ОСОБА_23 продовжував його бити, ОСОБА_4 схопив палку та почав погрожувати, ОСОБА_24 штовхнув, а ОСОБА_3 не чіпав його лише висловлював вимогу написати розписку на 500 000 грн. Також, в його бік були постріли та погрози вбити, однак хто стріляв не пам`ятає, окрім цього ОСОБА_23 йому погрожував ножем. Після цього він був змушений написати розписку про те, що він винен ОСОБА_3 500 000 грн., хоча такого боргу не було. До повернення боргу він повинен передати їм свій автомобіль, документи на нього та ключі. Автомобілем нападники заволоділи ще на базі по вул. Бориспільській, за кермо сів ОСОБА_4 . Також із лісу він був вимушений зателефонувати дружині та попросити, щоб та перерахувала ОСОБА_3 5 000 грн., що вона і зробила. Події які відбувалися на базі по АДРЕСА_4 зафіксовані на камеру відеоспостереження, запис надано слідчому.

Будучи допитаною в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_19 суду показала, що її чоловік ОСОБА_13 та ОСОБА_3 - куми, всіх інших обвинувачених не знає. 30.08.2016 року їй зателефонував чоловік і сказав, що треба перерахувати гроші ОСОБА_3 , вже по голосу зрозуміла, що щось сталось, почала телефонувати ОСОБА_3 , його матері, дружині, однак ніхто трубку не брав, після чого їй зателефонував ОСОБА_3 та сказав не турбувати його родичів. По прибуттю її чоловіка додому, він їй повідомив, що його били, вивезли в ліс, погрожували, забрали автомобіль, після чого вона хотіла звернутись до поліції, однак ОСОБА_13 спочатку її зупинив через страх погроз, однак потім заява до поліції була подана.

Свідок ОСОБА_25 , який будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що він є батьком ОСОБА_3 . У 2011 році пішов на пенсію, тому син запропонував займатись будівельним риштуванням, яке пізніше було вивезено з Донецька до Києва в семи машинах. Потерпілий прибув до Києва теж, щоб з ними працювати, тому ОСОБА_3 дав ОСОБА_13 можливість здавати це риштування в оренду, однак пізніше той почав вивозити та продавати риштування. Сума проданого сягала близько 2 млн. грн. ОСОБА_3 завжди допомагав ОСОБА_13 , придбав йому квартиру, за власний рахунок возив їх до Єгипту. Коли його син дізнався, що риштування розпродують, попросив його поїхати подивитись та підтвердити, що це саме їх риштування. На промзону по вул. Бориспільській він приїхав разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_26 .. Там вони побачили, що відбувалась сварка між потерпілим та високим хлопцем, який його вдарив, після чого ОСОБА_3 пішов до них, а йому з ОСОБА_26 сказав їхати до Дарницького вокзалу та чекати його там. Через 15 хв. як вони прибули до вокзалу, через деякий час прийшов і ОСОБА_3 .

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 суду показав, що знає ОСОБА_3 , так як той є його родичем. На той момент батько ОСОБА_3 проживав з ним. Близько 10 години дня вони разом поїхали на машині на станцію метро «Бориспільська», щоб перевірити чи є риштування в наявності. Будучи на місці, батько ОСОБА_3 лишився в машині, а він вийшов перевірити стан автомобіля, так як була якась поломка. Бійку не пам`ятає, однак пригадує, що стояло якесь авто. Потім підійшов ОСОБА_3 та сказав їм їхати до Дарницького вокзалу та чекати його там. Вже після всіх подій, вони разом поїхали до нього додому, де ОСОБА_3 з його номеру телефонував потерпілому. Щодо викрадення машини мова не йшла.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 суду показав, що з 2014 року працює в УП на посаді слідчого, у 2017 році уклала шлюб, до того часу перебувала у групі слідчих по даній справі. Жодні процесуальні документи заднім числом не складала, однак через людський фактор у деяких документах можливі технічні помилки.

Свідок ОСОБА_28 суду показав, що будучи слідчим який входив до групи слідчих у кримиінальному провадженні 30.05.2020 року вручав ОСОБА_3 повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України. Саме повідомлення про підозру було підписане слідчою ОСОБА_27 та прокурором ОСОБА_29 , а він лише вручав вказане првідомлення та пам"ятку про права та обов"язки ОСОБА_3 , останній власноручно заповнював графи "підозрюваний" та проставляв там позначки, чи там зазначені прізвища та ініціали чи підпис, або одне і інше сказати не може. Підозрюваний міг поставити лише плюсик.

Вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їм злочинів, окрім показань потерпілих та свідків підтверджується наступними доказами.

Даними, відображеними у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01.09.2016 року (т. 2 а.п. 78), з яких вбачається, що 30.08.2016 року близько 11 год. 00 хв. по АДРЕСА_4 у м. Києві ОСОБА_3 з трьома невідомими особами під погрозою насильства заволоділи автомобілем «Шевролет Авео» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_13 .

Фактичними даними, які відображено у протоколі пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 04.04.2017 року (т. 1 а.п. 144-145) із яких вбачається, що потерпілий ОСОБА_13 серед пред`явлених осіб впізнав чоловіка на фотознімку № 3 як ОСОБА_23 . Із довідки до протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 04.04.2017 року (т. 1 а.п. 146) вбачається, що на фото під № 3 зображено особу ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також, даними, які відображено у протоколі пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 04.04.2017 року (т. 1 а.п. 147-148) із яких вбачається, що потерпілий ОСОБА_13 серед пред`явлених осіб впізнав чоловіка на фотознімку № 2 як ОСОБА_24 . Із довідки до протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 04.04.2017 року (т.1 а.п. 149) вбачається, що на фото під № 2 зображено особу ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, даними, які відображено у протоколі пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 04.04.2017 року (т. 1 а.п. 150-151) із яких вбачається, що потерпілий ОСОБА_13 серед пред`явлених осіб впізнав чоловіка на фотознімку № 1 як ОСОБА_4 . Із довідки до протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 04.04.2017 року (т.1 а.п. 152) вбачається, що на фото під № 1 зображено особу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Комплексом даних які відображено у протоколі огляду предмета від 03.11.2017 року та додатках до нього (т. 1 а.п. 192-210) із яких вбачається, що в ході даної слідчої дії було оглянуто диск DVD+R, на якому містяться наступні папки: «Коротко», «Проходная», «Проходная и собітие», а також файли «Бойци.png», «Слежна.png», «Thumbs.db». При огляді даного диску було виявлено відеозаписи з камер спостереження на території промзони за адресою: м. Київ, вул. Борипільська, 7. На зазначених записах зафіксовано, що на територію промзони практично одночасно заїжджають автомобілі "ВАЗ 2104" синього кольору та автомобіль "Крайслер" зеленого кольору. Із автомобіля "ВАЗ" виходить ОСОБА_3 та направляється до автомобіля "Крайслер" та за руку вітається із водієм цього автомобіля ОСОБА_23 , пізніше до них почергово підходять ОСОБА_4 та ОСОБА_24 які також вітаються за руку із ОСОБА_3 .. Після розмови, ОСОБА_23 та ОСОБА_4 направляються на територію прилеглу до корпусу №16 і через деякий час повертаються до припаркованих автомобілів. ОСОБА_3 побачивши ОСОБА_23 та ОСОБА_4 направляється їм на зустріч. Через деякий час із території виходить потерпілий ОСОБА_13 і рухається до ОСОБА_23 та ОСОБА_4 , які в свою чергу побачивши його рухаються йому на зустріч. Підійшовши один до одного ОСОБА_23 починає наносити удари руками в область голови ОСОБА_13 , в останнього з голови злітає кєпка яку ОСОБА_4 ударом ноги спрямовує в обличчя ОСОБА_13 , ОСОБА_23 продовжує побиття потерпілого та знімає із його плеча сумку яку передає ОСОБА_30 який оглядає її вміст, і в подальшому передає її ОСОБА_24 який теж її оглядає. Незабаром до них ближче підходить ОСОБА_3 , у цей час ОСОБА_23 наносить останні удари ОСОБА_13 та витирає руки вологими серветками. Після цього ОСОБА_23 прямує в строну припаркрваних автомобілів "ВАЗ" та "Крайслер", перед ним йде ОСОБА_3 , сумка потерпілого знаходиться на плечі у ОСОБА_24 .. ОСОБА_4 та потерпілий також прямують за ними. ОСОБА_23 діставши із автомобіля "Крайслер" пластикову пляшку зливає рідину яка міститься у ній на руки ОСОБА_13 , у цей момент автомобіль "ВАЗ" залишає територію промзони. ОСОБА_23 сідає за кермо автомобіля "Крайслер", ОСОБА_24 сідає на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_4 сідає на задє сидіння ліворуч, ОСОБА_3 по середині, ОСОБА_13 ліворуч та автомобіль починає рух в сторону виїзду із території. Після цього автомобіль "Крайслер" розвертається та підїждає до корпусу №16, із автомобіля виходить ОСОБА_4 та отримує щось через опущенене вікно передніх правих дверей. Автомобільт "Крайслер" залишає територію промзони. За ним виїжджає автомобіль "Шевроле Авео" д.н.з. НОМЕР_4 .

Фактичними даними які відображено у протоколі проведення слідчого експерименту від 26.12.2018 року з додатками (т. 1 а.п. 211-219) із яких вбачається, що в процесі зазначеної слідчої дії встановлено, що 30.08.2016 року ОСОБА_13 знаходився на роботі за адресою: АДРЕСА_4. Йдучи по території, до нього підійшов раніше невідомий чоловік (як відомо на тепер, ОСОБА_23 ), спитав чи потерпілого завти ОСОБА_31 та після позитивної відповіді почав наносити ОСОБА_13 удари. В подальшому до нього підійшло ще два чоловіка, загнали в кут та продовжили наносити удари, однак на той момент ОСОБА_24 його не чіпав, забрали особисті речі, однак хто саме забирав - не пам`ятає. Пізніше підійшов ОСОБА_3 з яким потерпілий поговорив, після чого у нього забрали документи, посадили до авто, схожий на мінівен зеленого кольору марки «Крайслер», забрали його авто та вивезли до лісу, де його продовжили бити, приєднався до нанесення тілесних пошкоджень ОСОБА_24 , погрожували відрізати вухо, стріляли в його сторону. Щодо розписок, писав ОСОБА_13 їх поруч з автомобілем опонентів, матеріальні претензії висував ОСОБА_3 , ОСОБА_23 вказував на те, що потерпілий має віддати борг ОСОБА_3 .

Даними які відображено у протоколі огляду місця події від 01.09.2016 року з додатками (т.1 а.п. 125-134) із яких вбачається, що об`єктом огляду є земельна ділянка за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, лісопаркова зона. Під час огляду місця події на земельній ділянці було виявлено два предмета, схожі на гільзи з маркуванням «СОВАР 9 мм». Неподалік на відстані 1 метра знаходились дві серветки сірого кольору, біля яких знаходилась упаковка вологих серветок «Своя лінія». Як пояснив потерпілий ОСОБА_13 , дані серветки він використовував під час того, як витирав обличчя від крові, а предмети, схожі на гільзу, можуть бути тими, якими стріляв ОСОБА_23 . На відстані 1,5 метрів від даного місця знаходився блокнот чорного кольору марки «Оптіма», в якому наявні різні записи. Потерпілий пояснив, що на одному з листків даного блокноту його змусили написати боргову розписку.

Фактичними даними які відображено у висновку експерта № 2280 від 05.09.2016 року (т. 1 а.п. 138-140) із яких вбачається, що при проведенні судово-медичної експертиз ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , при обстеженні виявлені ушкодження: синці - на скатах носу, навколо правого та лівого ока, в підключичній ділянці справа, в проекції правої ключиці, на задній поверхні правого передпліччя у нижній третині; садна - на спинці носа у середній третині, в міжбрівній ділянці справа; крововилив - на склері правого ока. Характер та морфологічні властивості, виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від дій тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну вказаному у постанові, тобто, 30.08.2016, не були небезпечними для житія та відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я). З`ясування обставин при яких могли утворитися тілесні ушкодження, виходить за межі компетенції судово-медичного експерта і є виключно компетенцією учасників та сторін кримінального провадження.

Комплексом даних які відображено у протоколі огляду від 17.10.2018 року та додатках до нього (т. 1 а.п. 177-181) із яких вбачається, що в ході даної слідчої дії було оглянуто автомобіль марки "Шевролет Авео" д.н.з. НОМЕР_4 , який на момент огляду знаходився на стоянці Дарницького УП ГУНП за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 3-А. Оглядом встановлено, що автомобіль стоїть на чотирьох колесах, кузов та салон без видимих пошкоджень. Крім того, на момент огляду встановлено, що пробіг автомобілю становить 160 573 км. Вказаний автомобіль було вилучено та передано під розписку власнику - ОСОБА_19 .

Крім того, даними які відображено у протоколі огляду місця події від 03.01.2018 року з додатками (т. 1 а.п. 230-234) із яких вбачається, що в ході даної слідчої дії, в приміщенні кабінету № 209 за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 3-А, за допомогою комп`ютеру марки «Asus», було переглянуто сторінку «Privat24». Відкривши сторінку «Архив переводов и платежей» за період з 26.08.2016 року по 31.08.2016, було виявлено переказ 30.08.2016 року о 11 год. 40 хв. на картку «Універсальна Голд» отримувача ОСОБА_3 у сумі 5 000 грн.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їм злочинів, «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

До показань обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд ставиться критично та розцінює, виключно як позицію захисту з метою уникнення чи пом"якшення кримінальної відповідальності за вчиненні злочини. Окрім того вказані показання спростовуються комплексом досліджених у судовому засіданні доказів.

Зокрема показання потерпілого ОСОБА_13 є логічними та послідовними, а також такими, що у повній мірі кореспондуються із відеозаписом із місця події та проведеним із потерпілим слідчим експерементом та оглядом місця події від 01.09.2016 року з додатками (т.1 а.п. 125-134), а тому ставити під сумнів такі показання чи недовіряти їм у суду немає жодних підстав.

Також версію озвучену потерпілим ОСОБА_13 підтвердила потерпіла ОСОБА_32 , яка зазначила, що на прохання чоловіка 30.08.2016 року близько 11 год. 40 хв перераховувала грошові кошти на рахунок ОСОБА_3 30.08.2016 року їй зателефонував чоловік і сказав, що треба перерахувати гроші ОСОБА_3 , вже по голосу зрозуміла, що щось сталось, почала телефонувати ОСОБА_3 , його матері, дружині, однак ніхто трубку не брав, після чого їй зателефонував ОСОБА_3 та сказав не турбувати його родичів. По прибуттю її чоловіка додому, він їй повідомив, що його били, вивезли в ліс, погрожували, забрали автомобіль, після чого вона хотіла звернутись до поліції, однак ОСОБА_13 спочатку її зупинив через страх погроз, однак потім заява до поліції була подана.

Сам факт перерахування 30.08.2016 року о 11 год. 40 хв. на картку «Універсальна Голд» ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 5 000 грн. підтверджується протоколом огляду місця події від 03.01.2018 року з додатками (т. 1 а.п. 230-234).

Водночас показання самих обвинувачених різняться між собою та спростовую у першу чергу відеозаписом із місця події.

Аналіз комплексу досліджених у судовому засіданні доказів дозволяє суду зробити висновок про наявність у діях обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 інкримінованих їм злочинів.

Також ці докази вкавзують на те, що дії обвинувачених були сплановані та детально погоджені, а діяли вони злагоджено та з метою отримання єдиного злочинного результату.

Слід загострити увагу на тому, що сумкою із особистими речами потерпілого ОСОБА_13 обвинувачені заволоділи практично одразу після зустрічі із останнім, на початку його побиття Особою 1. Із плеча ОСОБА_13 сумку в процесі побиття зняла Особа 1 та передала її ОСОБА_4 який оглянув її вміст, після чого передав її Особі 2, яка також оглянула її, і саме Особа 2, із зазначено сумкою на плечі сідала на переднє пасажирське сидіння автомобіля "Крайслер", і саме із цього місця ОСОБА_4 отримував якісь речі перд тим як виїхати на автомобілі потерпілого із території промзони.

У своїх показаннях обвинувачений ОСОБА_3 зазначає, що у лісосмугу із потерпілим не їздив, а поїхав додому із батьком та дядьком на автомобілі "ВАЗ", однак із відозапису із місця події вбачається, що автомобіль ВАЗ покинув територію промзони після того коли до автомобілів підійшли всі учасники, після побиття ОСОБА_13 .. Водночас ОСОБА_3 сідав саме у автомобіль "Крайслер" разом із ОСОБА_13 , за словами якого, саме на цьому автомобілі його і було вивезено у посадку.

Свідки ОСОБА_26 та ОСОБА_25 зазначили, що у якийсь момент ОСОБА_3 сказав їм їхати на автомобілі "ВАЗ" із території промзони по АДРЕСА_4 та очікувати його біля Дарницького вокзалу. Через деякий час до них підійшов ОСОБА_3 та вони поїхали додому.

Така вказівка ОСОБА_3 , при умові правдивості його показань, є абсолютно не логічною, оскільки він одразу мав можливість сісти у автомобіль "ВАЗ" та поїхати додому, при тому, що відповідно до його показань, вони із ОСОБА_13 порозумілися, останній вибачився та пообіцяв все обладнання яке залишилося повернути, а його купить ОСОБА_23 , після цього вони попрощались і розійшлись, що в черговий раз спростовує версію озвучену обвинуваченими та підтверджує показання потерпілого ОСОБА_13 .

Досліджені та оцінені судом докази є належними та допустимими, а тому покладаються судом в основу вироку.

Оцінюючи доводи сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_3 не набув статусу підозрюваного за ч.2 ст.146 та ч.2 ст.189 КК України, а відповідно і статусу обвинуваченого за цими статтями, оскільки повідомлення про підозру йому від 30.05.2020 року не вручалося, суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_28 , який спростував зазначений факт та вказав, що повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_3 у день його складання, а саме 30.05.2020 року. Окрім цього слід зазначити, що про те, що повідомлення про підозру від 30.05.2020 року ОСОБА_3 не вручалося не занзначалося обвинуваченим та захисником ні під час вручення обвинувального акту ні під час проведення підготовчого судового засідання, з чого можна зробити висновок про штучність походження такої версії викликаної технічними моментами проставлення обвинуваченим відповідних позначок у графі підозрюваний.

Реагуючи на твердження сторони захисту про безпідставність внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України, оскільки потерпілий у заяві про вчинення відносно нього злочину вказував лише про незаконе заволодіння транспортним засобом, слід зазначити, що ч.1 ст.214 КПК України передбачено одну із підстав для внесення відомостей до єдиного реєстру досудових розслідувань, самостійне виявлення слідчим з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Як встановлено пізніше, під час досудового розслідування та судового розгляду виявлені слідчим обставини підтвердились зібраними доказами.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує:

за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

за ч. 2 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі та викрадення людини з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб; за ч.2 ст. 189 КК України, як вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб з погрозою вбивства.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує: за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

за ч. 2 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі та викрадення людини з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб; за ч.2 ст. 189 КК України, як вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб з погрозою вбивства.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України не встановлені.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України не встановлені.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України не встановлені.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України не встановлені.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою вину у вчиненні злочинів, які йому інкриміновано не визнав, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує суспільну небезпеку вчинених злочинів, спосіб їх вчинення, роль обвинуваченого, те, що із 2016 року обвинуваченим не вжито жодних заходів для відшкодуваня потерпілому завданої шкоди, суд приходить до висновку, що покарання останньому слід призначити у виді позбавлення волі, в межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 289 КК України без конфіскації майна, у виді позбавлення волі у межах санкцій ч. 2 ст. 146 КК України та у виді позбавлення волі у межах санкцій ч. 2 ст. 189 КК України із подальшим визначенням остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень у майбутньому, та у повній мірі буде відповідати вимогам ст.ст. 50,65 КК України.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, однак до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненні злочинів, які йому інкриміновано не визнав, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, одружений.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує суспільну небезпеку вчинених злочинів, спосіб їх вчинення, роль обвинуваченого, те, що із 2016 року обвинуваченим не вжито жодних заходів для відшкодуваня потерпілому завданої шкоди, суд приходить до висновку, що покарання останньому слід призначити у виді позбавлення волі, в межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 289 КК України без конфіскації майна, у виді позбавлення волі у межах санкцій ч. 2 ст. 146 КК України та у виді позбавлення волі у межах санкцій ч. 2 ст. 189 КК України із подальшим визначенням остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень у майбутньому, та у повній мірі буде відповідати вимогам ст.ст. 50,65 КК України.

Підстав застосування положень ст.ст.69,76,76 КК України суд не вбачає.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинувачених.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

за ч. 2 ст. 146 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 189 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку, зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув"язнення у період із 11.06.2020 року по 12.06.2020 року, виходячи із розрахунку - один день позбавлення волі дорівнює одному дню поперенього ув"язнення.

До набрання вироком законної сили застосований відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді застави залишити без змін. Після набрання вироком законної сили та за відсутності підстав для звернення застави в дохід держави, внесену за ОСОБА_3 заставу повернути застоводавцю.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

за ч. 2 ст. 146 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 189 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 5 років 1 місяцяі позбавлення волі без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

До набрання вироком законної сили застотсувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, зобов`язавши його з`являтися до суду та правоохоронних органів за першою вимогою.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави 1 961 грн. 40 коп. за проведення експертизи холодної зброї № 26-140 від 30.06.2020 року та 300 грн. 00 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2706/20 від 09.06.2020 року.

Речові докази - гільзи з маркуванням «СОВАР», чорний блокнот «ОРТІМА» серветки та упакову від серветок «Своя лінія» (постанова від 02.09.2016 року, т. 1 а.п. 135-136) - знищити, скрін-шот з переписки з ОСОБА_33 та платіж про переказ коштів з карти ОСОБА_19 ОСОБА_3 (постанова слідчого від 01.11.2017 року т.1 а.п.183-189) - залишити в матеріалах кримінального провадження, лазерний DVD-R диск (постанова від 01.11.2017 року, т. 1 а.п. 190-191) - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: