ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-в/753/468/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання Дарницького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про приведення вироку у відповідність до Закону України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшло подання Дарницького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про приведення вироку Дарницького районного суду м. Києва від 28.11.2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Представник органів пробації та засуджений будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання до суду не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 5 ст.539 КПК України неприбуття у судове засідання учасників процесу не перешкоджає проведенню судового розгляду у їх відсутності.

Суд заслухавши думку прокурора, яка не заперечувала щодо задоволення подання, дослідивши матеріали подання та матеріали особової справи №17/ГР/2025р.відносно засудженого ОСОБА_4 приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Так, вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28.11.2018 року ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 07.09.2023 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень замінено покаранням у виді 50 (п?ятидесяти) годин громадських робіт.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886- ІХ «Про внесення змін Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким внесено зміни до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ), відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) визначено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до норм частини 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2018 складав 1762 грн 00 коп, 50 відсотків від його розміру ставили 881 гривень.

Зі змісту вироку Дарницького районного суду міста Києва від 28.11.2018 вбачається, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України 30 травня 2018 року, розмір завданого матеріального збитку в загальному склав 206 гривень 53 копійки.

Таким чином, враховуючи положення Податкового кодексу України та Закону N? 3886-IХ«Про внесення змін Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», розмір вартості викраденого майна становить менше 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, передбачених санкцією ч. 2 ст. 51 КУпАН та тягне за собою адміністративну відповідальність

Частиною 1 ст. 5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З частини 2 статті 74 КК України, вбачається, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи те, що вартість таємно викраденого майна ОСОБА_4 відповідно до вироку становила 206,53 грн., тобто являється меншою за розмір, з якого, відповідно до Закону № 3886-ІХ та положень Податкового кодексу України, настає кримінальна відповідальність - 1762 грн., та з огляду на норми статті 58 Конституції України і статті 5 КК України засуджений підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання уповноваженого органу з питань пробації про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд-

постановив:

Подання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28.11.2028 року у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, який замінено покаранням у виді 50 (п?ятидесяти) годин громадських робіт на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала суду може бути оскаржена через Дарницький районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя