Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 545/1931/22
Провадження № 1-кп/542/6/25
В И Р О К

іменем України

19 травня 2025 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0001275 від 21.12.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Подоли, Купянського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, який не має зареєстрованого місця проживання, раніше судимого:

- 22.06.1999 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.140 КК України (в редакціїї 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 23.05.2001 року;

- 26.02.2004 року Люботинським міським судом Харківської області за ч.1 ст.263 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 20.01.2006 року;

- 26.08.2010 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнений 29.12.2019 року за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6, 13 ч. 2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1, 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

21.12.2021 близько 1.20 ночі, ОСОБА_8 , маючи умисел на вчинення розбійного нападу, діючи із корисливих спонукань, прибув до території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживають ОСОБА_11 та її донька ОСОБА_7 . З метою реалізації свого протиправного корисливого умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом застосування насильства небезпечного для життя і здоров`я особи, ОСОБА_8 , переліз через паркан і таким чином проник на територію вищевказаного домоволодіння. Знаходячись на його території, з метою проникнення в житловий будинок, ОСОБА_8 у дворі знайшов сокиру, якою відігнув ригель замку вхідної двері, відчинив її, та проник всередину будинку, в якому в той час знаходилися його мешканці, а саме ОСОБА_11 , та її донька ОСОБА_7 , які спали на своїх спальних місцях в різних кімнатах. Зайшовши в приміщення будинку, тримаючи в руці сокиру, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 , електричним ліхтарем, який завчасно взяв із собою для використання під час вчинення правопорушення, освітив житлову кімнату, і побачив що на ліжку лежить ОСОБА_11 , яка в цей час спала. Оцінивши ситуацію, розуміючи, що ОСОБА_11 може прокинутись, виявити його в будинку та перешкодити йому у заволодінні майном потерпілих, ОСОБА_8 наблизився до її ліжка, та став наносити потерпілій зі значною силою численні удари сокирою в область голови, спричинив їй наступні тілесні ушкодження:

- рублену рану другого пальця правої кісті, яка згідно з висновком судово-медичної експертизи №12-17/30-А/22 від 24.05.2022, має ознаки легких тілесних ушкоджень;

- відкриту черепно-мозкову травму з наявністю рани м`яких тканин волосистої частини голови, вдавленого перелому кісток склепіння черепа в скроневій області праворуч, осередкової контузії правої скроневої області, крововиливу в м`яку мозкову оболонку, яка згідно з висновку судово-медичної експертизи №12-17/30-А/22 від 24.05.2022, мала ознаки тяжких тілесних ушкоджень. З якими постраждала була госпіталізована до НПО «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанинова», та від яких вона в подальшому померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Побачивши, що ОСОБА_11 внаслідок нанесених їй тяжких тілесних ушкоджень утратила свідомість, таким чином подолавши опір потерпілої, яка вже не могла вчиняти самостійних рухів, та не мала можливості йому завадити у подальших діях, направлених на заволодіння майном, ОСОБА_8 пройшов в іншу кімнату, де виявив ОСОБА_7 , яка спала в своєму ліжку, і, маючи на меті продовжити свої протиправні дії по заволодінню майном потерпілих шляхом розбійного нападу, посвітив у обличчя ОСОБА_7 ліхтарем, від чого остання прокинулася. Після чого, ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою подолання опору потерпілої, наніс їй зі значною силою один удар сокирою в область її голови, при цьому ОСОБА_7 змогла піднятись з ліжка та вступила в боротьбу із ОСОБА_8 . Під час боротьби із потерпілою ОСОБА_8 продовжував наносити їй численні удари сокирою по голові та різних частинах тіла, спричинив їй таким чином наступні тілесні ушкодження:

- забиті рани: в лобній та скроневих ділянках, на другому пальці правої кісті;

- садна: в потиличній ділянці;

- садно та тлі синця: на лівій верхній кінцівці;

- синці: на правій та лівій верхній кінцівках, на лівій бічній поверхні живота, на правій та лівій нижніх кінцівках.

Тобто забиті рани, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 09-1954- /2021 від 10.01.2022 належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.l.a, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95 р., та садна, садно на тлі синця та синці викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 відносяться до легких тілесних ушкоджень. Але не зважаючи на це, вона продовжуючи свій опір, змогла виштовхати ОСОБА_8 з дому, та зачинити за ним двері.

Після чого, ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, виконавши усі дії, направлені на подолання опору потерпілих, діючи умисно, взяв зі двору домоволодіння металеву тачку для перевезення господарчих товарів, вартість якої згідно з висновку судово-товарознавчої експертизи №1293/22 від 06.06.2022 року склала 120 гривень, та покинув територію домоволодіння, розпорядившись чужим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_7 матеріальну шкоду.

Крім цього, 21.12.2021 близько 1.20 ночі, ОСОБА_8 , маючи умисел на вчинення розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_11 , діючи із корисливих спонукань, прибув до території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживають ОСОБА_11 та її донька ОСОБА_7 . З метою реалізації свого протиправного корисливого умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом застосування насильства небезпечного для життя і здоров`я особи та умисного вбивства особи, ОСОБА_8 , переліз через паркан і таким чином проник на територію вищевказаного домоволодіння. Знаходячись на його території, з метою проникнення у житловий будинок, ОСОБА_8 у дворі знайшов сокиру, якою відігнув ригель замку вхідної двері, відчинив її та проник всередину будинку, в якому в той час знаходилися його мешканці, а саме ОСОБА_11 та її донька ОСОБА_7 , які спали на своїх спальних місцях в різних кімнатах. Зайшовши в приміщення будинку, тримаючи в руці сокиру, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 , електричним ліхтарем, який завчасно взяв із собою для використання під час вчинення правопорушення, освітив житлову кімнату, і побачив, що на ліжку лежить ОСОБА_11 , яка в цей час спала. Оцінивши ситуацію, розуміючи, що ОСОБА_11 може прокинутись, виявити його в будинку та перешкодити йому у заволодінні майном потерпілих, ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, маючи умисел на заподіяння смерті потерпілій, діючи із корисливих спонукань, наблизився до її ліжка, та став наносити потерпілій зі значною силою численні удари сокирою в область голови, спричинив їй таким чином наступні тілесні ушкодження:

- рублену рану другого пальця правої кісті, яка згідно з висновку судово-медичної експертизи №12-17/30-А/22 від 24.05.2022 має ознаки легких тілесних ушкоджень;

- відкриту черепно-мозкову травму з наявністю рани м`яких тканин волосистої частини голови, вдавленого перелому кісток склепіння черепа в скроневій області праворуч, осередкової контузії правої скроневої області, крововиливу в м`яку мозкову оболонку, яка згідно з висновку судово-медичної експертизи №12-17/30-А/22 від 24.05.2022 мала ознаки тяжких тілесних ушкоджень. З якими постраждала була госпіталізована до НПО «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанинова», та від яких не зважаючи на те, що ОСОБА_11 було надано кваліфіковану медичну допомогу, вона 19 січня 2022 року в 07.00 не приходячи до тями померла, і причиною її смерті стала відкрита черепно-мозкова травма, яка ускладнилася у своїй течії вторинним ішемічним розм`якшенням речовини головного мозку, набряком-набуханням головного мозку, гнійним трахеобронхітом, двосторонньою пневмонією. Побачивши, що ОСОБА_11 внаслідок нанесених їй тяжких тілесних ушкоджень утратила свідомість та не подавала ознак життя, вважаючи, що від заподіяних ним тілесних ушкоджень остання померла, таким чином подолавши опір потерпілої, яка не мала можливості йому завадити у подальших діях, направлених на заволодіння майном, ОСОБА_8 пройшов в іншу кімнату, де виявив громадянку ОСОБА_7 , яка спала в своєму ліжку, і, маючи на меті продовжити свої протиправні дії по заволодінню майном потерпілих шляхом розбійного нападу, посвітив у обличчя ОСОБА_7 ліхтарем, від чого остання прокинулася. Після чого, ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, маючи вже умисел на вбивство ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання смерті потерпілої, діючи умисно, з метою подолання її опору, наніс їй зі значною силою один удар сокирою в область її голови, при цьому ОСОБА_7 змогла піднятись з ліжка та вступила в боротьбу із ОСОБА_8 . Під час боротьби із потерпілою ОСОБА_8 продовжив свої умисні протиправні дії, направлені на умисне вбивство потерпілої з корисливих мотивів, та наніс їй численні удари сокирою по голові та різних частинах тіла, спричинив їй таким чином забиті рани які згідно з висновку судово-медичної експертизи №09-1954-/2021 від 10.01.2022 року належать до легких тілесних ушкоджень, спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01,95 р., та садна, садно на тлі синця та синці викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Але не зважаючи на це, вона продовжуючи свій опір, змогла виштовхати ОСОБА_8 з дому, та зачинити за ним двері.

Після чого, ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, виконавши усі дії, направлені на подолання опору потерпілих, діючи умисно, взяв зі двору домоволодіння металеву тачку для перевезення господарчих товарів вартість якої згідно з висновку судово-товарознавчої експертизи № 1293/22 від 06.06.2022 року скала 120 гривень, та покинув територію домоволодіння, розпорядившись чужим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_7 матеріальну шкоду.

Крім цього, 21.12.2021 близько 1.20 ночі, ОСОБА_8 , маючи умисел на вчинення розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_11 , діючи із корисливих спонукань, прибув до території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживали ОСОБА_11 та її донька ОСОБА_7 . З метою реалізації свого протиправного корисливого умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом застосування насильства небезпечного для життя і здоров`я особи, ОСОБА_8 , переліз через паркан і таким чином проник на територію вищевказаного домоволодіння. Знаходячись на його території, з метою проникнення у житловий будинок, ОСОБА_8 у дворі знайшов сокиру, якою відігнув ригель замку вхідної двері, відчинив її та проник всередину будинку, в якому в той час знаходилися його мешканці, а саме ОСОБА_11 та її донька ОСОБА_7 , які спали на своїх спальних місцях в різних кімнатах. Зайшовши в приміщення будинку, тримаючи в руці сокиру, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 , електричним ліхтарем, який завчасно взяв із собою для використання під час вчинення правопорушення, освітив житлову кімнату, і побачив, що на ліжку лежить ОСОБА_11 , яка в цей час спала. Оцінивши ситуацію, розуміючи, що ОСОБА_11 може прокинутись, виявити його в будинку та перешкодити йому у заволодінні майном потерпілих, ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, маючи умисел на заподіяння смерті потерпілій, діючи із корисливих спонукань, наблизився до її ліжка, та став наносити потерпілій зі значною силою численні удари сокирою в область голови, спричинив їй таким чином наступні тілесні ушкодження:

- рублену рану другого пальця правої кісті, яка згідно з висновку судово-медичної експертизи №12-17/30-А/22 від 24.05.2022 має ознаки легких тілесних ушкоджень;

- відкриту черепно-мозкову травму з наявністю рани м`яких тканин волосистої частини голови, вдавленого перелому кісток склепіння черепа в скроневій області праворуч, осередкової контузії правої скроневої області, крововиливу в м`яку мозкову оболонку, яка згідно з висновку судово-медичної експертизи №12-17/30-А/22 від 24.05.2022 мала ознаки тяжких тілесних ушкоджень. З якими постраждала була госпіталізована до НПО «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанинова», та від яких не зважаючи на те, що ОСОБА_11 було надано кваліфіковану медичну допомогу, вона 19 січня 2022 року в 07.00 не приходячи до тями померла, і причиною її смерті стала відкрита черепно-мозкова травма, яка ускладнилася у своїй течії вторинним ішемічним розм`якшенням речовини головного мозку, набряком - набуханням головного мозку, гнійним трахеобронхітом, двосторонньою пневмонією. Побачивши, що ОСОБА_11 внаслідок нанесених їй тяжких тілесних ушкоджень утратила свідомість та не подавала ознак життя, вважаючи, що від заподіяних ним тілесних ушкоджень остання померла, тобто вважаючи для себе, що він скоїв її вбивство, при цьому подолавши опір потерпілої, яка не мала можливості йому завадити у подальших діях, направлених на заволодіння майном, ОСОБА_8 пройшов в іншу кімнату, де виявив громадянку ОСОБА_7 , яка спала в своєму ліжку, і, маючи на меті продовжити свої протиправні дії по заволодінню майном потерпілих шляхом розбійного нападу, посвітив у обличчя ОСОБА_7 ліхтарем, від чого остання прокинулася. Після чого, ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, маючи умисел спрямований вже на вбивство двох осіб, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою подолання опору потерпілої ОСОБА_7 , наніс їй зі значною силою один удар сокирою в область її голови, при цьому потерпіла змогла піднятись з ліжка та вступила в боротьбу із ОСОБА_8 . Під час боротьби із потерпілою, ОСОБА_8 продовжив свої умисні протиправні дії, направлені на умисне вбивство потерпілої з корисливих мотивів, та наніс їй численні удари сокирою по голові та різних частинах тіла, чим спричинив їй наступні тілесні ушкодження:

- забиті рани: в лобній та скроневих ділянках, на другому пальці правої кісті;

- садна: в потиличній ділянці;

- садно та тлі синця: на лівій верхній кінцівці;

- синці: на правій та лівій верхній кінцівках, на лівій бічній поверхні живота, на правій та лівій нижніх кінцівках;

Тобто забиті рани які згідно з висновку судово-медичної експертизи №09-1954-/2021 від 10.01.2022 належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3,1 .а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95 р., та садна, садно на тлі синця та синці викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 відносяться до легких тілесних ушкоджень. Але не зважаючи на це, вона продовжуючи свій опір, змогла виштовхати ОСОБА_8 з дому та зачинити за ним двері.

Після чого, ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, виконавши усі дії, направлені на подолання опору потерпілих, діючи умисно, взяв зі двору домоволодіння металеву тачку для перевезення господарчих товарів, та покинув територію домоволодіння, розпорядившись чужим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_7 матеріальну шкоду.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_8 , які він вважав за необхідні для доведення кримінального правопорушення до кінця, 19.01.2022 постраждала ОСОБА_11 під час лікування в «Міській клінічній лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанинова» від отриманих тілесних ушкоджень нанесених їй ОСОБА_8 , не приходячи до тями, померла, і причиною її смерті стала відкрита черепно-мозкова травма, яка ускладнилася у своїй течії вторинним ішемічним розм`якшенням речовини головного мозку, набряком-набуханням головного мозку, гнійним трахеобронхітом, двосторонньою пневмонією.

Таким чином, ОСОБА_8 , виконав усі дії, які вважав за необхідні для завершення кримінального правопорушення, не зміг довести свій протиправний корисливий умисел, направлений на позбавлення життя двох осіб до кінця, внаслідок причин, що не залежали від його волі, а саме внаслідок того, що ОСОБА_7 було своєчасно надано кваліфіковану медичну допомогу та вона чинила активний опір ОСОБА_8 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 від дачі показань відмовився, вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6, 13 ч. 2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1, 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України не визнав в повному обсязі та свою причетність до вчинення вказаних кримінальних правопорушень заперечував.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитавши потерпілу ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , дослідивши речові докази, документи, висновки експертів, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6, 13 ч. 2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1, 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України доведена повністю.

До заперечень обвинуваченого ОСОБА_8 щодо вчинення розбійного нападу на потерпілих, умисного вбивства та замаху на умисне вбивство, суд ставиться критично, оскільки вони повністю спростовані в ході судового розгляду дослідженими доказами, суперечать встановленим обставинам справи та мають на меті ухилення від кримінальної відповідальності.

Так, згідно з даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 21.12.2021 року, який проводився за правилами обшуку, дозвіл на проведення якого наданий ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 21.12.2021 року, та фототаблиці до нього (том 1 а.с. 133-155, 157-158), місцем події є домогосподарство, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення огляду було оглянуто місцевість поблизу вказаного домоволодіння, прибудинкову територію, приміщення будинку.

В ході огляду прибудинкової території було виявлено плями із слідами РБК на металевій хвіртці, на внутрішній стороні ручки, на лівій циліндричній опорі ганку, з внутрішньої сторони вхідних дверей виявлено.

В ході огляду тамбуру (коридору) виявлено плями із слідами РБК на стіні з правого боку від вхідних дверей, вимикачі світла, внутрішній стороні вхідних дверей до будинку.

При огляді кімнати №1 у приміщенні будинку виявлені: на дивані подушка, пропитана речовиною бурого кольору, куртка, ковдра, кухонний ніж з руків`ям білого кольору, на яких виявлено плями РБК. Крім того, на підлозі виявлено групу дрібних плям РБК.

По середині кімнати, на підлозі, виявлено сокиру з відламаною деревяною рукояткою, на обусі залізному маються нашарування речовини бурого кольору та фрагмент волосся, а також на деревяному руківї маються сліди РБК.

Також на деревяному столі, на якому знаходяться кухонні речі, на умивальнику, холодильнику виявлено плями РБК.

На підлозі при вході до кімнати №2 виявлено вязану чоловічу шапку темного кольору, на підлозі біля дивану футболку темного кольору зі смугами на щільно пропитана рідиною бурого кольору, а також на підлозі біля дивану групу плям овальної форми РБК.

В ході огляду вилучено: змиви речовини бурого кольору з внутрішньої ручки хвіртки, з лівої опори ганку, із внутрішньої сторони вхідних дверей до будинку, на марлевому тампоні з поверхні підлоги тамбуру, на марлевому тампоні з поверхні стінки тамбуру з правого боку від вхідних дверей, на марлевому тампоні з поверхні міжкімнатних дверей, на марлевому тампоні з поверхні підлоги кімнати №1, з поверхні кухонного столу, з поверхні умивальника, з групи плям зі слідами РБК, з внутрішньої ручки вхідних дверей до будинку, з зовнішньої ручки вхідних дверей до будинку, з поверхні лівої двухстворчатої двері, з вимикача світла в тамбурі (коридорі) праворуч від вхідних дверей, з зовнішнього фрагменту ручки міжкімнатних дверей тамбуру; циліндровий механізм з ключем, на якому маються нашарування РБК з вхідних дверей до будинку, металеву сокиру, на якій наявні нашарування РБК та фрагмент волосся, фрагмент тканини з наволочки, пропитаний речовиною бурого кольору, кухонний ніж з руків`ям білого кольору з нашаруванням РБК, чоловічу шапку темного кольору, футболку синьо-білого кольору, на якій мається нашарування РБК; 1 ВЛС зі слідами полімерних візерунків, сліди папілярних візерунків з дверей морозильної камери холодильника.

Вилучені речі визнані речовими доказами постановою слідчого від 26.04.2022 року (том 2 а.с. 117-122) та ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 22.12.2021 (том 1 а.с.160-161) на них накладений арешт.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що вніч з 20 на 21 грудня 2021 року на них з матір`ю в їх будинку здійснив напад чоловік. Вони з мамою ОСОБА_11 проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Вніч, коли відбувся напад, вони в будинку були вдвох, віхдні двері до будинку біли зачинені. ОСОБА_11 спала на дивані в першій кімнаті від входу в будинок, а вона в наступній кімнаті. Вона прокинулась від того, що їй в обличчя світили ліхтариком. Вона побачила чоловіка невеликого зросту, вона його штовхнула, а він завдав їй удару сокирою по голові. Вона зрозуміла, що цей чоловік не очікував побачити її в будинку. Нападник продовжував завдавати їй удари сокирою по голові, також він бив її об міжкімнатні двері, а вона оборонялась та намагалсь виштовхати його з будинку. Він наніс їй не менше 3 ударів сокирою, яка з однією сторони мала гостре лезе як у сокири, а з іншої як у молотка, вони находились в положенні стоячи, обличчям до обличчя один до одного. Чоловік був одягнутим в куртку та шапку темного кольору. Між ними була боротьба, вона намагалась вибити сокиру з його рук та, вдаривши його руку об куток пічки, руків`я сокири зламалось, після чого їй вдалося виштовхнути його з будинку. Також вона помітила, що лампочка перед входом в будинок не горіла, думає, що її навмисно викрутив нападник. Повернувшись в будинок, вона побачила мати, яка була в першій кімнаті на дивані, вона була вся в крові та без свідомості. На підлозі була кров, диван та постільна білизна також були в крові. Після чого вона викликала швидку допомогу та її і мати забрали до лікарні.

З будинку зникла металева тачка, а також раніше - чавун та бідон.

Чоловік-нападник був один, він був невеликого зросту, орієнтовно такого як й вона (вона має зріст 161-162 см) або менше, неголений, худої тілобудови, мав нерозбірливу вимову. В процесі боротьби вона зірвала з нього шапку чорного кольору, яку кинула на підлогу, й яка залишилась в кімнаті будинку. Цього чоловіка вона потім бачила у відділенні поліції.

Вважає, що саме він приходив в їх будинок раніше до мами, просив гроші та їжу, й мама його годувала, вона ж його не бачила. Мама розповідала, що він був невисокого зросту, про нього їй також розповідала їх сусідка ОСОБА_12 .

Також в судовому засіданні потерпілій, яка приймала участь дистанційно, в режимі відеоконференції з Люботинським міським судом Харківської області, а обвинувачений знаходився в приміщенні Новосанжарського районного суду Полтавської області, судом було продемонстровано фрагмент дослідженого відеозапису слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 . Після перегляду якого, потерпіла ОСОБА_7 зазначила, що риси ОСОБА_8 , його зріст та статура збігаються з зовнішністю нападника, а також, після формулювання питання ОСОБА_8 , також зазначила, що й його вимова також схожа на особу-нападника.

Показання потерпілої ОСОБА_7 підтверджуть факт нападу та завдання тілесних ушкоджень їй та її матері ОСОБА_11 в ніч з 20 на 21 грудня 2021 року в будинку за місцем їх проживання чоловіком, який завдавав удари сокирою по голові, в процесі боротьби між нею та нападником вона зірвала з нього шапку, сокира розламалася й їй вдалося виштовхати його з будинку. Також вона описала нападника та назвала його прикмети.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 відмовився від дачі показань, скориставшись правом, передбаченим ст.63 Конституції України.

Разом із тим, з матеріалів справи слідує, що за участі ОСОБА_8 під час досудвого розслідування був проведений слідчий експеримент, у ході якого ОСОБА_8 не лише розповідав, але й продемонстрував як він потрапив на подвір`я будинку потерпілих, проник в будинок, де саме взяв сокиру та металеву тачку, якою в подальшому заволодів, механізм, характер та спосіб спричинення потерпілим тілесних ушкоджень, про боротьбу з потерпілою ОСОБА_7 та як він покинув будинок.

Так, під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 згідно з даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 24.12.2021 року та відеозапису до нього ( том 1 а.с. 178-181, 182-214), ОСОБА_8 розказав та показав на місці, що 20 грудня 2021 року він приїхав до м.Люботина і збирав пляшки й банки, ходив по дворах просив їсти. У нього була сумка і в пакеті речі, полотенце, мило, станок, ліхтарих.

Близько часу ночі, початок другої, він прийшов до будинку потерпілих, де хотів щось викрасти. До цього будинку він приходив й раніше, господаркою була літня жінка, яка давала йому поїсти та гроші. Це одноповерховий будинок з шиферним парканом та металевою хвірткою, через яку він переліз та потрапив на територію подвір`я. Там він шукав метал, знайшов металеву тачку на двох колесах, біля паркану знайшов сокиру, з одного боку якої був молоток, з іншого сокира, яку взяв з собою. Гострою частиною сокири піддів замок на вхідних дверях, перед порогом була лампочка, яку він відключив.

Відчинивши двері, він потрапив в коридор, де залишив свою сумку з речами. Відчинив інші двері, пішов далі. В одній руці у нього був ліхтарик, в іншій сокира. З правого боку в кімнаті стояв диван, на якому спала бабуся. Він почав її бити сокирою в область голови.

Почувши шум в другій кімнаті, пішов туди. Там з лівої сторони був диван, на якому сиділа жінка. Він почав бити її сокирою, наніс два чи три удари, вона закривалась, тому удари могли бути по голові, шиї, плечу. Він хотів вбити жінок, щоб потім забрати гроші. В процесі боротьби жінка вихопила в нього сокиру й виштовхувала з кімнати, з нього злетіла шапка, яка залишилась в будинку. Також в процесі боротьби з жінкою у нього з руки випав ліхтарик, який він підібрав та забрав з собою. Сокира залишилась в будинку. Жінка його виштовхала з будинку і він пішов, взявши з собою металеву тачку, у якої по дорозі відпало колесо. Тачку він відвіз сторону АТБ, де заховав в кущах.

Також вказав, що в будинку потерпілих був одягнутим в той самий одяг, в якому його виявили працівники поліції: джинси, светр світлого кольору та куртка синього кольору, також він був неголений.

Оцінюючи вказаний доказ, суд враховує правову позицію, викладену в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 вересня 2020 року (справа № 740/3597/17, провадження № 51-6070кмо19), а також в постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року (справа № 664/317/17, провадження № 51-5195км20) приписи ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які було отримано в порядку передбаченому ст. 225 КПК України, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів, згідно зі ст. 95 КПК України. При цьому показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів - протоколом слідчого експерименту.

Заперечення особи в судовому засіданні відомостей, які слідчий, прокурор перевіряв або уточнював за її участю під час слідчого експерименту, не може автоматично свідчити про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту. Легітимна мета слідчого експерименту за участю підозрюваного, обвинуваченого досягається дотриманням встановленого порядку його проведення, забезпеченням реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження в цілому.

Об`єднана палата вказала, що показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами ст. 94 КПК.

Отже, з огляду на викладене, за умови додержання належної процедури проведення слідчих експериментів, відомості, що отримані в результаті цих слідчих дій за участю засудженого, які проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, не свідчить про порушення вимоги ч. 4 ст. 95 КПК.

В даному судовому засіданні ОСОБА_8 заперечував свою причетність до вчинення інкримінованих йому злочинів, від дачі відповіді на питання щодо його показань та демонстрації обставин вчинення злочинів під час проведення слідчого експерименту в ході досудового розслідування, обвинувачений відмовився.

Виходячи з матеріалів справи, в судовому засіданні під час розгляду справи іншим складом суду в Полтавському районному суді Полтавської області, ОСОБА_8 заявив про застосування до нього в ході досудового розслідування недозволених методів слідства.

Та ухвалою суду від 09.08.2022 року (том 1 а.с. 99-101) було доручено Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві, організувати проведення ретельної перевірки правомірності дій працівників ВП №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області під час затримання та проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001275 від 21.12.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.4 ст.187, п.п.6,13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1, 6,13 ч.2 ст.115 КК України повідомлених ними суду відомостей про застосування до них заходів фізичного та психологічного впливу та недозволених методів досудового розслідування, а в разі виявлення порушень вимог чинного КПК України - внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Судом перевірялись результати проведення Державним бюро розслідувань такої перевірки та на запит суду 14.10.2024 року була отримана інформація про те, що за фактом перевірки доводів обвинуваченого ОСОБА_8 з приводу застосування відносно нього недозволених методів проведення досудового розслідування Другим слідчим відділом (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, проведене досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000597 та 15.06.2023 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (том 5 а.с. 58).

Відомостей про скасування цієї постанови від 15.06.2023 року надано не було.

При цьому переглядом відеозапису перебігу слідчого експерименту встановлено, що слідча дія була проведена за участю ОСОБА_8 , у присутності його захисника, понятих і спеціаліста. Обвинувачений добровільно, без примусу, за власною згодою, детально, з впевненістю відтворив конкретні обставини й обстановку вчинення злочинів, а саме: показав, як потрапив до будинку потерпілих, вказав, де саме взяв сокиру, продемонстрував механізм його дій щодо потерпілих, вказав про боротьбу з потерпілою в ході якої зламалась сокира та з нього потерпіла зірвала шапку, яка залишилась в будинку. Також відповідав на уточнювальні запитання слідчого та прокурора. Отже фактичні дані, здобуті під час такої процесуальної дії за наслідком його пояснень, свідчать про те, що такі деталі могли бути відомі лише особі, що їх безпосередньо вчиняла.

Будь-яких обставин або дій під час слідчого експерименту, що свідчать або можуть свідчити про фізичний і психологічний тиск на ОСОБА_8 , не встановлено. Також ОСОБА_8 був ознайомлений зі своїми правами, в тому числі й з правом відмовитися від будь-яких показань стосовно себе чи участі у процесуальних діях.

Отже, враховуючи, що слідчий експеримент за участю ОСОБА_8 , відповідно до ст. 240 КПК України, у присутності його захисника, 2-х понятих, присутнім учасникам були роз`яснені їх права та обов`язки, передбачені законом, а також сам слідчий експеримент проходив з метою та у формі відтворення обвинуваченим дій, обстановки та події вчинення кримінальних правопорушень, суд вважає його допустимим доказом в зазначеному кримінальному провадженні.

Крім того, такий доказ, на переконання суду, узгоджується з іншими доказами у справі, дослідженими судом в судовому засіданні, узгоджується з фактичними даними протоколу огляду місця події та висновками судово медичних експертиз щодо кількості і локалізації виявлених тілесних ушкоджень у потерпілих.

Так, за висновком судово-медичної експертизи №09-1954/2021 від 10.01.2022 року (том 1 а.с. 259-260) у ОСОБА_7 мають місце наступні тілесні ушкодження:

- забиті рани: в лобній та скроневій ділянках, на другому пальці правої кісті;

- садна: в потиличній ділянці;

- садно та тлі синця: на лівій верхній кінцівці;

- синці: на правій та лівій верхній кінцівках, на лівій бічній поверхні живота, на правій та лівій нижніх кінцівках.

Дані ушкодження утворилися: забиті рани в результаті ударної дії тупого твердого предмету (-ів), садна та синці від травматичної дії тупих твердих предметів, синці за механізмом удар чи удар- здавлення, садна- за механізмом тертя-ковзання, садно на тлі синці- за механізмом удар-тертя-здавлення та могли бути отримані в строк, вказаний в фабулі даної постанови.

За ступенем тяжкості: забиті рани належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95 р.

Садна, садно на тлі синця та синці викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №12-17/30-А/22 від 24.05.2022 року (том 2 а.с. 125-127) на підставі судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 , в звязку з подією, можливо, 21.12.2021 року у ОСОБА_11 мали місце ушкодження:

- відкрита черепно-мозкова травма з наявністю рани м`яких тканин волосистої частини голови, вдавленого перелому кісток склепіння черепа в скроневій області праворуч, осередкової контузії правої скроневої області, крововиливу в м`яку мозкову оболонку, забою головного мозку;

- рублена рана другого пальця правої кисті.

Причиною смерті ОСОБА_11 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 07:00 год. в лікарні швидкої допомоги, стала відкрита черепно-мозкова травма, яка ускладнилася у своїй течії вторинним ішемічним розм`якшенням речовини головного мозку, набряком-набуханням головного мозку, гнійним трахеобронхітом, двосторонньою пневмонією.

Травма голови утворилася від дії різних частин тупора, представленого на експертизу в якості речового доказу, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження.

Рублена рана правої кисті утворилася від дії гострого предмета, можливо, леза тупора, представленого на експертизу в якості речового доказу, має ознаки легкого тілесного ушкодження.

Наявні у ОСОБА_11 тілесні ушкодження не могли стати наслідком падіння з висоти власного зросту.

Крім цього, за даними, що містяться в висновку судово -медичної експертизи №12-17/30-А/22 від 24.05.2022 року, травма голови у ОСОБА_11 могла утворитися внаслідок ударів сокирою по голові та можливо за обставин, викладених ОСОБА_16 під час проведення слідчого експерименту з його участю.

За даними висновку судово-імунологічної експертиз №14/2838-Дм/21 від 10.01.2022 року (том 2 а.с.10-11), на фрагменті тканини з наволочки подушки, що вилучена з дивана, розташованого в кімнаті №1 під час проведення огляду місця події, знайдена кров людини групи АВ, походження якої від потерпілої ОСОБА_11 не виключається, що доводоть ту обставину, що тілесні ушкодження були заподіяні потерпілій ОСОБА_7 під час її сну на дивані в першій від входу кімнаті будинку.

Згідно з даними, що містяться в протоколі огляду від 24.12.2021 року (том 1 а.с. 222-225) були оглянуті та вилучені речі, що належать ОСОБА_11 та постільні приналежності, а саме: ковдра блакитно-білого кольору, шкарпетки, лляний рушник, ретузи, майка, кофта, на всіх речах наявні сліди речовини бурого кольору.

Вилучені речі постановою слідчого від 25.12.2021 (том 1 а.с. 226) визнані речовими доказами та передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області (том 1 а.с. 227).

Також суд зазначає, що ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту вказав послідовні, детальні та відомі лише йому обствини, зокрема, саме він вказав про залишену ним сумку з його речами в коридорі будинку потерпілих, вказав на місце, де ця сумка була залишена, перелічив, що саме знаходилоась в ній: мило, два станки та помазок для гоління, рушник та інше, а також детально зазначив яким чином він проник в будинок, попередньо викрутивши лампочку над вхідноми дверими, щоб його не було викрито, вказав та продемонстрував де саме взяв сокиру, як за її допомогою відкрив вхідні двері, також показав, де знаходилась металева тачка, вказав, що він поставив її біля виходу з двору, а потім, коли його потерпіла виштовхала з будинку, він її забрав, розповів, що по дорозі у тачки відпало колесо, зазначив про місце, де він її сховав.

Ринкова вартість саморобної металевої тачки, вживаної станом на 21.12.2021, згідно з даними, що містяться у висновку судово-товарознавчої експертизи №1293/22 від 06.06.2022 року (т.2 а.с.131-134), складає 120 грн.

Згідно з даними, що містяться в протоколі огляду речей від 25.12.2021 року (том 1 а.с. 215-217) була оглянута господарська сумка у кольорову смужку: синього, червоного і зеленого кольорів, яка була вилучена в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення слідчого експерименту.

В господарській сумці знаходиться пакет біло-червоного кольору, з пластмасовими ручками, в якому знаходились відкрутка металева, пряма з плоским шпицем, та пластмасовою ручкою голубого кольору, молоток з деревяною ручкою світлого кольору, та верхньою частиною з металу, з однієї сторони знаходиться металева головка молотка, з іншої металевий бійок. Окрім цього, в господарській сумці знаходиться ще один пакет жовто-чорного кольору, у якому знаходились такі речі: целофановий пакет з трьома шматками білого хліба, бавовняний рушник синього кольору, футляр чорного кольору для зберігання окулярів, окуляри з лінзами прозорого кольору, ваговий вимірювач білого кольору, три металеві ложки, срібного кольору, чашка металева, зеленого кольору, годинник побутовий, целофановий пакет світлого кольору, металева сіточка для проціжування рідини, відкривачка для консервів, пластмасовий контейнер з кришкою прозорого кольору, в якому знаходяться мильниця з бруском мила, мильниця, в середині якої знаходиться металевий станок для гоління та металеві змінні лези для станка, дві бритви чорно-білого кольору з захисними кришками на лезах, з надписами на ручці «ВІС», помазок для гоління, губка для взуття, розчіска для волосся.

Вищевказані речі постановою слідчого від 25.12.2021 (том 1 а.с. 219-220) визнані речовими доказами та передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області (том 1 а.с. 221).

Про факт вказання ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту про залишення ним в будинку потерпілих сумки зі своїми речами в судовому засданні підтвердив й свідок ОСОБА_13 , який був присутній в будинку під час проведення такої слідчої дії.

Так, свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що він є чоловіком сестри ОСОБА_7 - ОСОБА_17 , а ОСОБА_11 є його тещею. Їм вночі з 20 на 21 грудня 2021 року близько 2 години зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила, що вони з матірю зазнали нападу, їм були нанесені удари сокирою. Через 10 хвилин вони приїхали до будинку ОСОБА_18 . Він бачив як тещу виносили з будинку, вона була вся в крові. ОСОБА_7 також була в крові, під очима були синці, рани на голові. ОСОБА_7 розповіла, що прокинулась оскільки в будинку хтось був, вона побачила чиюсь тінь, потім нападник наніс їй удари. Після чого між ними почалась боротьба, вона зірвала з нього шапку та їй вдалося виштовкати нападника з будинку. Нападника вона описала як чоловіка невисокого зросту, який говорив нерозбирливо. Коли вони зайшли в коридор, то побачили, що там була викручена лампочка, а також він побачив сумку з чужими речами. В кімнаті будинку, в якій спала ОСОБА_11 на підлозі була зламана сокира, диван був весь в крові, все було в крові. ОСОБА_7 виявила, що у них пропала металева тачка, а за тиждень до цього, у них пропав алюмінієвий бідон, ємністю 20-30 л. Потерпілі ворогів не мали, вони добрі та спокійні за характерами. ОСОБА_7 йому розповіла, що за описом нападником був той чоловік, який приходив вдень декілька разів до ОСОБА_11 та просив хліб та їжу. Вона, ОСОБА_7 , його не бачила, оскільки в цей час вона була на роботі, але ОСОБА_11 їй про це розповідала, говорила, що він був безхатченком.

Також він був присутній під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , який все детально розповідав та показував, при цьому він говорив нерозбірливо. Сказав, що він викрутив лампочку в коридорі, коли проник в будинок, показав як відкрив сокирою двері. Крім іншого він показав місце, де залишив сумку, сказав що це його сумка з його речами, в ній були станки для гоління, мило. Також він розповів, що за цим будинком він спостерігав декілька днів, жінка, яка жила в цьому цього будинку, давала йому на хліб. При цьому ОСОБА_8 мав вади мовлення, він говорив нерозбірливо. А свідок ОСОБА_12 судовому засідання показала, що саме ОСОБА_8 вона бачила, коли він приходив на подвіря до потерпілої ОСОБА_11 та остання годувала його.

Так, свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою потерпілих ОСОБА_18 , з ними вона підтримувала дружні відносини. Орієнтовно з вересня 2021 року до ОСОБА_11 на подвіря приходив чоловік, якого вона годувала, оскільки говорила, що їй його шкода. Він приходив вдень, коли ОСОБА_7 не було вдома, оскільки вона була на роботі. Їх домогосподарства розділені парканом сіткою-рабицею, й цього чоловіка вона бачила на відстані 20 м. Він мав зріст нижче середнього, вік за п`ятдесят років, мав середню тілобудову, був неголений, на ньому була куртка сірого кольору. Саме 20 грудня 2021 року вона не бачила цього чоловіка на подвр`ї ОСОБА_18 . Про події нападу їй зі слів ОСОБА_7 відомо, що нападник був один, що він завдавав удари сокирою й, що їй ( ОСОБА_7 ) вдалося виштовхати його з будинку. Знає, що сокира була в коридорі в будинку потерпілих. Після нападу вона більше не бачила цього чоловіка.

Також свідок підтвердила, що обвинувачений ОСОБА_8 , є тією особою, яка неодноразово приходила на подвіря ОСОБА_11 за статурою, неголеностю та тим, що нижня щелепа виходить наперед.

Також через те, що свідок ОСОБА_12 приймала участь в судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції з Люботинським міським судом Харківської області, а обвинувачений знаходився в приміщенні Новосанжарського районного суду Полтавської області, судом було продемонстровано фрагмент дослідженого відеозапису слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 . Після перегляду якого, свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_8 саме та особа, яка приходила на подвіря до потерпілих ОСОБА_18 , до подій нападу та завдання їм тілесних ушкоджень, й якому потерпіла ОСОБА_11 надавала їжу.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що потерпіла ОСОБА_7 , яка є його знайомою, з якою він разом працював та з якою підтримує дружні відносни, в грудні 2021 року за місцем свого проживання зазнала нападу.Так, він зранку зателефонував їй, щоб дізнатися як справи, а вона розповіла про те, що вночі вона та її мама зазнали нападу, й мама перебуває в лікарні в реанімації. ОСОБА_7 проживала разом з матірю за адресою: АДРЕСА_1 . Розповідала, що вночі вона прокинулась від світла, направленого на її обличчя, відкривши очі, вона побачила, що хтось їй світить в обличчя ліхтариком, потім вона відчула удари по голові, в лоб, у неї потікла кров, потім між нею та нападником завязалась боротьба та їй вдалось виштовхати нападника з будинку. Описуючи нападника, вона сказала, що це був чоловік невисокого зросту, мав дефекти мовлення, а саме: говорив нерозбірливо. Удари він завдавав сокирою, яка належала їм, ця сокира в процесі боротьби зламалася. Після нападу в коридорі в їх будинку залишилась сумка нападника. В день нападу з подвіря зникла тачка, а за тиждень до цього пропав алюмінієвий бідон, обємом 40 л. Також вона розповідала, що за якийсь час до таких подій до їх подвіря приходив якийсь чоловік, якому мама виносила їжу чи надавала гроші. Крім того говорила, що під час досудового розслідування з підозрюваним проводився слідчий експеримент, під час якого був присутній чоловік її сестри ОСОБА_19 . В ході проведення слідчого експерименту підозрюваний дуже докладно все розповів та продемонстрував, а також він показав свою сумку зі своїми речами, яку залишив у них вдома, й яку вони відразу навіть не помітили та він повідомляв такі дрібниці, які були відомі лише йому.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що він є власником підприємства «Міськпаливо» (зараз назва «Терекон ПС-4»), що знаходиться в м.Люботині по вул.Деповській, 70 й до нього звертались працівники поліції з приводу надання їм відеозаписів з камер відеоспорстереження, якими обладнане його підприємство, пояснюючи тим, що в будинку, що розташований поруч з його підприємством, відбулись вбивство чи пограбування. Такі відеозаписи були надані працівникам поліції його компаньон ОСОБА_20 , особисто він такі відеозаписи не дивився, та про ці події йому нічого невідомо.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_8 інкримінованих йому злочинів неспростовно підтверджується сукупністю таких прямих доказів.

Так, як встановлено в судовому засіданні, в процесі боротьби між нападником та потерпілою ОСОБА_7 , яка чинила йому опір, остання збила з його голови шапку, яка залишилась в будинку та була виявлена та вилучена в ході огляду місця події.

Згідно з заяви ОСОБА_8 від 23.12.2021 року (том 1 а.с. 171) він добровільно видав працівникам поліції одяг: куртку синього кольору з застібкою червоного кольору; светр чоловічий сірого кольору; джинси чоловічі синього кольору, а також ліхтарик пластмасовий, на які ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 24.12.2021 року був накладений арешт (том 1 а.с. 172-175) та які визнані речовими доказами постановою слідчого від 26.04.2022 (том 2 а.с.117-122).

Згідно з протоколом відібрання експериментальних зразків від 11.01.2022 року у ОСОБА_8 на підставі постанови прокурора Харківської окружної прокуратури від 05.01.2022 року були відбірані зразки його крові та слини для експертного дослідження (том 2 а.с.50).

Та згідно з висновком судово-імунологічної експертизи № 14/93-ДМ/22 від 11.01.2022 року кров ОСОБА_8 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А (том 2 а.с. 52).

Згідно з протоколом отримання зразків для експертизи від 23.12.2021 року (том 2 а.с.70) у ОСОБА_8 були відібрані зразки букального епітелію.

Так, за даними молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/121-21/28617-БД від 25.01.2022 року (том 2 а.с. 61-68) на шапці, яка була вилучена під час огляду місця події, а саме: на її внутрішній поверхні, виявлені клітини з ядрами, генетичні ознаки таких клітин з ядрами є змішаними та можуть бути придатними для ідентифкації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки особи, яка домінує серед змішаних генетичних ознак клітин з ядрами, виявлених на шапці, збігаються між собою і належать невстановленій особі чоловічої генетичної ознаки.

А за даними молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/121-22/1319-БД від 22.02.2022 року (том 2 а.с. 72-79) встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) слини ОСОБА_8 , які збігаються з генетичними ознаками особи, яка домінує серед змішаних генетичних ознак клітин з ядрами, виявлених на шапці.

Висновки вказаних експертиз переконують суд в тому, що виявлена на місці події шапка, належить саме обвинуваченому ОСОБА_8 та яка була одягнута на ньому під час вчинення ним інкримінованих злочинів в будинку потерпілих вніч з 20 на 21 грудня 2021 року.

Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи від 18.01.2022 № 14/39-Дм/22 відповідно до якого кров, що виявлена на куртці, що видана ОСОБА_8 , не виключає можливості її походження від ОСОБА_11 . А від ОСОБА_7 ця кров походити не могла (том 2 а.с. 47-49).

За даними судово-імунологічної експертизи від 17.01.2022 № 14/38-Дм/22 кров, що виявлена на брюках чоловічих, що видані ОСОБА_8 , не виключає можливості її походження від ОСОБА_7 . А від ОСОБА_11 ця кров походити не могла (том 2 а.с. 54-56).

На светрі, виданим ОСОБА_8 , згідно з даними судово-імунологічної експертизи від 15.01.2022 № 14/37-Дм/22, наявність крові не встановлена.

За даними судово-імунологічної експертизи від 18.01.2022 № 14/36-Дм/22 на футболці, вилученій під час огляду місця події, в яку була одягнута потерпіла ОСОБА_7 , знайдена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А, властивій їй самій. Від потерпілої ОСОБА_11 ця кров походити не може (том 2 а.с. 2-4).

Крім того, за даними судово-цитологічної експертизи піднігтьового вмісту з правої та лівої рук ОСОБА_8 15-12№12-Ц/Дм, 2022 від 14.02.2022 (том 1 а.с. 256-258) в піднігтьовому вмісті лівої руки знайдені сліди крові людини, походження якої припускається від потерпілої ОСОБА_7 . Від потерпілої ОСОБА_11 дані сліди крові відбутися не могли. В піднігтьовому вмісті правої руки сліди кров не знайдені.

За даними судово-цитологічної експертизи ліхтарика, виданого ОСОБА_8 , 15-12№13-Ц/Дм, 2022 від 09.02.2022 (том 2 а.с. 6-8) на частині ліхтарика, яка відкручується для встановлення лампочки та кнопці вмикання-вимикання (обєкти №1 та №2) знайдені сліди крові людини, однак встановити її групову належність не виявилось можливим. На основній частині ліхтарика (обєкт №3) знайдені сліди крові людини, походження якої можна припустити від потерпілої ОСОБА_7 . Від потерпілої ОСОБА_11 сліди крові відбутися не могли.

Таким чином, висновки вказаних експертиз підтверджують, що на виданому одягу ОСОБА_8 , його куртці та брюках, а також в піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_8 та на його ліхтарику виявлена кров потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_11 та переконують суд в тому, що саме обвинувачений ОСОБА_8 проник в приміщення будинку потерпілих та наносив численні удари ОСОБА_11 сокирою в область голови, спричинивши їй тілесні ушкодження, від яких вона в подальшому померла в лікарні, а також наносив удари сокирою по голові та різним частинам тіла ОСОБА_7 , яка здійснила опір та виштовхала ОСОБА_8 з будинку.

Відсутність крові на светру ОСОБА_8 вказаних висновків суду не спростовуює, оскільки светр був одягнутий під курткою.

Що саме сокира, яка була вилучена під час огляду місця події, є знаряддям злочинів, яким ОСОБА_8 наносив удари ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , крім показань потерплої ОСОБА_7 , підтверджується також даними, що містяться в протоколі огляду від 06.06.2022 року (том 2 а.с. 128) про те, що вилучена сокира вироблена з металу, має пошкодження ручки по всій довжині, обух сокири має фігурну форму, з наявністю ударної ціліндричної ділянки, на поверхні сокири маються нашарування речовини бурого кольору, а також даними, що містяться в судово -медичній експертизі №12-17/30-А/22 від 24.05.2022 року про те, що травми голови у ОСОБА_11 та рублена рана її правої кісті утворились від дії сокири, що була представлена на експертизу як речовий доказ.

Вказана сокира постановою слідчого СВ ВП №3 Харквського РУП №1 ГУНП в Харківській області від 06.06.2020 року визнана речовим доказом (том 2 а.с. 129).

Судом в судовому засіданні безпосередньо досліджено речові докази та встановлено, що одяг, що належить обвинуваченому ОСОБА_8 є ношеним, візуально відповідає розміру одягу обвинуваченого ОСОБА_8 , на ньому є плями та є позначення на тканині в тих місцях, де експертом відбиралися зразки для досліджень.

Одяг потерпілої ОСОБА_7 також є ношеними, з плямами, пошкодженням та розрізами.

Господарська сумка та речі: рушник, футляр для зберігання окулярів для зору, окуляри для зору, ваговий вимірювач, три металеві ложки, чашка металева, годинник побутовий, целофановий пакет, металева сіточку для проціджування рідини, відкривашка для консервів, пластмасовий контейнер, в якому знаходяться мильниця з бруском мила, мильницю, в якій знаходиться металевий станок для гоління та металеві змінні леза для станку, два одноразових станка для гоління, помазок для гоління, губка для взуття, розчіска є вживаними та такі речі підтверджують спосіб життя обвинуваченого.

Досліджена сокира вироблена з металу, є зламаною, обух сокири має фігурну форму: з однієї сторони в формі сокири, з іншої - молотка, на лезі наявні сліди від плями.

Показання потерпілої ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , в ході слідчого експеримента, в частині механізму та обставин спричинення їй тілесних ушкоджень, а також про активні дії потерплої ОСОБА_7 та здійснення нею опору об`єктивно підтверджується й сукупністю таких доказів, досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, в ході огляду місця події в домогосподарстві потерпілих були виявлені та вилучені, зокрема, змиви речовини бурого кольору з поверхні кухонного столу, з поверхні умивальника, з поверхні підлоги кімнати №2, з поверхні підлоги кімнати №1, з поверхні міжкімнатних дверей, з поверхні стінки тамбуру з правого боку від вхідних дверей, з поверхні підлоги тамбуру, із внутрішньої сторони вхідних дверей до будинку, з лівої сторони ганку.

При цьому за даними судово-імунологічних експертиз №14/2834-Дм/21 від 08.01.2022 року (том 2 а.с.13-14), №14/2836-Дм/21 від 10.01.2022 року (том 2 а.с.16-17), №14/2835-Дм/21 від 08.01.2022 року (том 2 а.с.19-20), №14/2841-Дм/21 від 10.01.2022 року (том 2 а.с.22-23), №14/2837-Дм/21 від 08.01.2022 року (том 2 а.с.25-26), №14/2842-Дм/21 від 08.01.2022 року (том 2 а.с.28-29), №14/2843-Дм/21 від 08.01.2022 року (том 2 а.с.31-32), №14/2840-Дм/21 від 10.01.2022 року (том 2 а.с.34-35), №14/2833-Дм/21 від 08.01.2022 року (том 2 а.с.38-39) у змивах з поверхні умивальника, з поверхні кухонного столу, з поверхні підлоги кімнати №2, з поверхні підлоги кімнати №1, з поверхні міжкімнатних дверей, з поверхні стінки тамбуру з правого боку від вхідних дверей; з поверхні підлоги тамбуру, із внутрішньої сторони вхідних дверей до будинку, з лівої сторони ганку виявлена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А, походження якої від потерпілої ОСОБА_7 не виключається. Від потерпілої ОСОБА_11 ця кров походити не може.

Висновки вказаних експертиз доводять, що потерпіла ОСОБА_7 , отримавши тілесні ушкодження, внаслідок яких у неї була зовнішня кровотеча, вчиняла активні дії та пересувалась по будинку.

Разом з тим суд не бере до уваги досліджені у судовому засіданні наступні дані, що містяться у висновках експертиз, оскільки такі не є належними доказами, так як не підтверджують наявність чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню:

- висновок судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-22/2853-Д від 10.02.2022 (том 2 а.с. 94-104), за даними якого на виявлених та вилучених з місця події слідах папілярних візерунків з правої сторони дверей та морозильної камери, три сліди пальців рук яких, непридатні для ідентифікаціїї особи, а слід ділянки долоні залишений ОСОБА_7 ;

- висновок судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/121-22/1321-БД від 16.02.2022 року (том 2 а.с. 83-86), за даними якого на двох станках для гоління та помазку виявлені клітини з ядрами, встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на станку для гоління, які є змішаними та є непридатними для ідентифікації, встановити генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на станку для гоління та помазку не є можливим у звязку з надзвичайно низькми вмістом (або відсутністю) ДНК в даних обєктах, через що надати відповдь на питання щодо збігу генетичних ознак слини ОСОБА_8 з виявленими генетичними ознаками клітин на станках та помазку не є можливим;

- висновок судово-імунологічної експертиз №14/2839-Дм/21 від 10.01.2022 року (том 2 а.с.41-42), за даними якого у змивах з внутрішньої поверхні ручки хвіртки, вилученого з місця події, знайдена кров людини, групову належність якої встановити не виявилось можливим.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.4 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із проникненням у житло та поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

За п.п.6,13 ч.2 ст.115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, яке було вчинене з корисливих мотивів та вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

За ч.2 ст.15 п.п.1,6,13 ч.2 ст.115 КК України як закінчений замах на умисне вбивство двох осіб, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, яке було вчинене з корисливих мотивів та вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Щодо доводів сторони захисту про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч.4 ст.187 КК України та п.6 ч.2 ст.115 КК України, оскільки, вважають, що одне саме діяння не може бути кваліфіковане за різними статтями КК України, суд заначає таке.

Відповідно до ст. 187 КК України розбій - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства. При цьому під нападом слід розуміти раптову, несподівану для потерпілого, короткочасну, агресивну, насильницьку дію, спрямовану на протиправне заволодіння чужим майном.

Згідно зі ст. 115 КК України для обвинувачення особи в умисному вбивстві слід встановити, що винуватий, вчиняючи протиправні дії, передбачав настання смерті потерпілого і внаслідок цих дій бажав чи свідомо припускав настання такого наслідку.

Питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.

Слід мати на увазі, що спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь.

Вчинене з корисливих мотивів умисне вбивство кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага, уникнути матеріальних витрат або досягти іншої матеріальної вигоди. При цьому не має значення, чи одержав винний ту вигоду, яку бажав одержати внаслідок убивства, а також коли виник корисливий мотив - до початку чи під час вчинення цього злочину.

Сукупність злочинів матиме місце в тому випадку, коли винний вчиняє умисне вбивство під час нападу або зразу ж після нього з метою заволодіння або утримання майна. За таких обставин вчинене слід кваліфікувати як умисне вбивство з корисливих мотивів (п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України ) та розбій (ч. 4 ст. 187 КК України).

Аналогічна правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 06.06.2024 року справа № 457/1043/18, від 19.10.2023 року справа №497/1385/18, від 18.03.2020 року справа №;266/2331/15-к.

Так, судом встановлено, що мотивом вчинення злочину у ОСОБА_8 було заволодіння грошима та майном потерпілих. ОСОБА_8 неодноразово приходив до будинку потерпілих, просив допомоги у вигляді їжі та грошей. Потерпіла ОСОБА_11 давала йому їжу, іноді дрібні гроші та годувала ОСОБА_8 . Вважаючи, що ОСОБА_11 в будинку проживала одна, вніч події ОСОБА_8 прибув до домоволодіння потерпілих, де, реалізуючи свій умисел, заздалегідь заготовленою сокрирою наніс численні удари ОСОБА_11 сокирою в область голови, спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона в подальшому померла в лікарні, а також наносив удари сокирою по голові та різним частинам тіла ОСОБА_7 , яка здійснила опір та виштовхала ОСОБА_8 з будинку. При цьому ОСОБА_8 , покидаючи домоволодіння потерпілих заволодів їх майном металевою тачкою, яку раніше залишив біля виходу.

Заслуговує на увагу і те, що обвинувачений в ході проведення слідчого експерименту не заперечував цього факту, навпаки, детально вказував як прийшов в будинок за майном потерпілої, завдавав удари потерпілим сокирою, щоб заподіяти смерть та заволодіти їх майном.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини, переконливо свідчать про те, що ОСОБА_8 під час нападу на потерпілих, позбавлення життя ОСОБА_11 та замаху на вбивтсво ОСОБА_7 керувався саме корисливим мотивом, оскільки у нього було бажання отримати матеріальні блага для себе у вигляді грошей та майна потерпілих, тому суд доходить висновку про те, що дії ОСОБА_8 були обумовлені саме корисливим мотивом.

Крім того суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 КК України замахом на кримінальне правопорушення є вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на вчинення відповідного кримінального правопорушення, якщо при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Згідно з ч. 2ст. 24 КК України умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії чи бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

При відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого (легкого) тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча і свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим.

Згідно з п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для з`ясування змісту і спрямованості умислу особи при дослідженні доказів необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, їх стосунки.

Так, як встановлено судом, ОСОБА_8 завдавав численні цілеспрямовані удари небезпечним знаряддям - сокирою потерпілій ОСОБА_11 у життєво важливий орган голову, потерпілій ОСОБА_7 у життєво важливий орган голову та по різних частинах тіла. Смерть ОСОБА_11 настала від відкритої черепно-мозкової травми, яка ускладнилася у своїй течії вторинним ішемічним розм`якшенням речовини головного мозку, набряком-набуханням головного мозку, гнійним трахеобронхітом, двосторонньою пневмонією. А потерпілій ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забитих ран в лобній та скроневих ділянках, на другому пальці правої кісті; садна в потиличній ділянці, садна на тлі инця на лівій верхній кінцівці; синці на правій та лівій верхній кінцівках, на лівій бічній поверхні живота, на правій та лівій нижніх кінцівках.

Враховуючи характер заподіяних тілесних ушкоджень, їх локалізацію, кількість, спрямованість у життєво важливий орган голову; знаряддя злочинів - сокриру, силу ударів, враховуючи, що такі удари ОСОБА_8 наносив потерпілій ОСОБА_11 , коли вона спала, однак, розуміючи, що вона може прокинутись й перешкодити йому у заволодінні майном, а також те, що він наносив удари потерпілій ОСОБА_7 з метою подолання опору, свідчать про те, що ОСОБА_8 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав та вочевидь бажав настання суспільно небезпечних наслідків у виді смерті потерпілих, між його діями та наслідками, що настали, є прямий причинний зв`язок, тобто обвинувачений діяв з прямим умислом саме на вбивство потерпілих. Він усвідомлював, що внаслідок його дій з невідворотністю настає смерть потерпілих з метою одержати у зв`язку з цим матеріальні блага - заволодіти їх майном. В даній ситуації смерть потерпілої ОСОБА_7 не настала через те, що вона чинила активний опір ОСОБА_8 та їй була надана своєчасна кваліфікована медична допомога, тобто незалежно від волі обвинуваченого.

Разом з тим, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено фактичних обставин, за яких під час вчинення кримінальних правопорушень, ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки на її підтвердження не було надано жодних належних та допустимих доказів, у зв`язку з чим суд вважає необхідним виключити таку обставину з формульовання обвинувачення.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця при замаху на вбивство, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до змісту положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співрозмірності та індивідуалізації, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, обвинувачений скоїв злочини, які згідно зі ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.

Санкцією ч. 2 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Згідно з положеннями ст. 64 КК довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжкого злочину і застосовується у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк.

Обвинувачений раніше судимий (том 2 а.с. 137-140), будучи особою працездатного віку, ОСОБА_8 ніде не працює, соціально корисною працею не займається, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки. На обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатрв не перебуває (том 2 а.с. 142), зловживає спиртними напоями (том 2 а.с. 141).

Відповідно до акту судово-психіатричної експертизи №91 від 21.02.2022 року (том 1 а.с.252-254) ОСОБА_8 на теперішній час страждає на хронічні психічні захворювання у формі легкої розумової відсталості з поведінковими порушеннями, синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У періоди часу, яким відповідають правопорушення, ОСОБА_8 виявляв ознаки вищевказаних хронічних психічних захворювань та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_8 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.ст.66, 67 КК України судом не встановлено.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_8 наносив потерпілій ОСОБА_11 численні удари сокирою в життєво важливий орган, а саме: в голову, почав завдавати такі удари в той час, коли потерпіла спала, припинив свої дії, лише через те, що почув звуки, що доносились з сусідньої кімнати. Пройшовши в яку, та, побачивши в ній жінку, так саме почав наносити їй удари сокирою по голові й по різним частинам тіла.

При цьому, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 неодноразово засуджувався, в тому числі й за злочини проти життя та здоров`я особи.

Так, останній раз 26.08.2010 року ОСОБА_8 був засудженим Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 років, за вчинення злочинів за схожих обставин: він попередньо приходив до домоволодінь, в яких проживали літні жінки, просив у них продукти харчування, а потім в нічний час проникав в приміщення будинків та завдавав їм удари по голові держаком та сокирою, в той час коли жінки спали.

Звільнившись із місць позбавлення волі по відбуттю покарання, ОСОБА_8 вчинив нові злочини, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Така поведінка та систематичне вчинення злочинів даної категорії свідчать про зневажливе ставлення засудженого до життя та здоров`я інших людей, свідоме нехтування ОСОБА_8 найважливішими цінностями, що вказує про його небажання виправитися.

Також суд враховує й ставлення ОСОБА_8 до вчинених кримінальних правопорушкнь, а саме: відсутність критичної оцінки своєї протиправної поведінки, каяття та жалю з приводу вчиненого.

Отже, встановлені фактичні обставини вчинення злочинів, а саме те, що ОСОБА_8 , нехтуючи загальнолюдськими цінностями, вчиняв дії безжально, шляхом нанесення потерпілим численних ударів сокирою, настання особливо тяжких наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_11 та замах на заподіяння смерті потерпілої ОСОБА_7 , позицію потерпілої ОСОБА_7 , яка наполягала на призначенні обвинуваченому найсуворішого покарання передбаченого кримінальним законом за такі злочини, відсутність обставин, які б пом`якшували покарання та відомості про особу ОСОБА_8 , які вкрай негативно його характеризують, свідчать про винятково високий ступінь суспільної небезпечності обвинуваченого, та неможливість його виправлення і попереджнння вчинення ним нових кримінальних правопорушень, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на певний строк, тому суд вважає справедливим застосування щодо нього виняткової міри покарання довічного позбавлення волі.

Мотиви інших рішень.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання.

Відповідно до ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 23.12.2021 року (том 1 а.с.176-177) застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20 лютого 2022 року, в зв`язку з чим суд вважає, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 має бути зарахований в строк відбування покарання, починаючи з 23.12.2021 року.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 16.06.2022 року заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані під час досудового розслідування стосовно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, були продовжені.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07.03.2024 року ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та який продовжувався ухвалами суду під час судового розгляду даного кримінального провадження (том 4 а.с. 36-38, 158-159, 212-213, 232-233, том 5 а.с. 40-41, 138-139, 210-211, том 6 а.с. 54-55, 96-97).

Враховуючи, що суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, та з огляду на наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід залишити до набрання вироком законної сили.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, якою врегульовані питання щодо розподілу процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи.

Статтею 368 КПК України передбачено, що ухвалюючи вирок суд повинен серед іншого вирішити питання про те, на кого мають бути покладені процесуальні витрати та в якому розмірі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 374 КПК України в резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо процесуальних витрат.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта, а саме: проведення судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/121-21/28617-БД від 25.01.2022 в розмірі 9368 грн. 22 коп., судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/121-22/1319-БД від 22.02.2022 в розмірі 3926 грн. 41 коп., судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/121-22/1321-БД від 16.02.2022 в розмірі 8731 грн. 40 коп., судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/121-22/2853-Д від 10.02.2022 в розмірі 2059 грн. 44 коп., судової товарознавчої експертизи №1293/22 від 06.06.2022 в розмірі 180 грн. 00 коп., в загальному розмірі 24265 грн. 47 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого згідно довідок про витрати експертної установи (том 2 а.с. 69, 80, 92, 104, 130).

Керуючись ст.ст. 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6, 13 ч. 2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1, 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України і призначити покарання:

- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі частин 1 і 2 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання відраховувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбування покарання утримання ОСОБА_8 під вартою в установі попереднього ув`язнення з 23 грудня 2021 року по дату набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в розмірі 24265 (двадцять чотири тисячі двісті шістдесят п`ять) грн 47 коп.

Скасувати арешт з змиву речовини бурого кольору з внутрішньої ручки хвіртки; змиву речовини бурого кольору з лівої опори ганку; циліндрового механізму з ключем на якому маються нашарування речовини бурого кольору з вхідних дверей до будинку; змиву речовини бурого кольору із внутрішньої сторони вхідних дверей до будинку; змиву речовини бурого кольору на марлевому тампоні з поверхні підлоги тамбуру; змиву речовини бурого кольору на марлевому тампоні з поверхні стінки тамбуру з правого боку від вхідних дверей; змиву речовини бурого кольору на марлевому тампоні з поверхні міжкімнатних дверей; змиву речовини бурого кольору на марлевому тампоні з поверхні підлоги кімнати №1; металевої сокири на якій маються нашарування речовини бурого кольору та фрагмент волосся; фрагменту тканини з наволочки пропитаного речовиною бурого кольору; кухонного ножа з руків`ям білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору; змиву речовини бурого кольору з поверхні кухонного столу; змиву речовини бурого кольору з поверхні умивальника; чоловічої шапки темного кольору; футболки синьо-білого кольору на якій мається нашарування речовини бурого кольору з кімнати №2; змиву з групи плям зі слідами речовини бурого кольору з лінолеуму з кімнати; змиву з внутрішньої ручки вхідних дверей до будинку; змиву з зовнішньої ручки вхідних дверей до будинку; змиву з поверхні лівої двухстворчатої двері; змиву з вимикача світла в тамбурі праворуч від вхідних дверей; змиву з зовнішнього фрагменту ручки міжкімнатних дверей тамбуру; 1 ВЛС зі слідами полімерних візерунків; слідів папілярних візерунків з дверей морозильної камери холодильника, який був накладений ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 22.12.2021 року.

Скасувати арешт з куртки чоловічої синього кольору з застібкою красного кольору; светру чоловічого сірого кольору; джинсів чоловічих синього кольору; ліхтарика пластмасового з білим ободком та білою кнопкою вмикання, та із зразка букального епітелію та піднігтьових зрізів ОСОБА_8 , який був накладений ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 24.12.2021 року.

Речові докази:

- целофановий пакет з трьома шматками хліба, бавовняний рушник, синього кольору, футляр для зберігання окулярів для зору, окуляри для зору, ваговий вимірювач, три металеві ложки, чашку металеву, годинник побутовий, целофановий пакет світлого кольору, металеву сіточку для проціджування рідини, відкривашку для консервів, пластмасовий контейнер, в якому знаходяться мильниця з бруском мила, мильницю, в якій знаходиться металевий станок для гоління та металеві змінні леза для станку, два одноразових станка для гоління чорно-білого кольору, з захисними кришками на лезах, з написами на ручці «Bіс», помазок для гоління, губку для взуття, розчіску, в`язану шапку, електричний ліхтарик, брюки чоловічі, светр, куртку, видані ОСОБА_8 ; два станка для гоління та помазок, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, квитанція №0547 від 26.12.2021 повернути власнику;

- ковдру блакитно-білого кольору, шкарпетки, льняний рушник, жіночі рейтузи, майку жіночу, кофту жіночу, футболка, в яку була вдягнута потерпіла ОСОБА_7 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, квитанція №0556 від 10.02.2022 повернути власнику;

- сокиру, змив на ватну паличку із зовнішньої ручки вхідних дверей до будинку, змив на ватну паличку з внутрішньої ручки вхідних дверей до будинку, змив на ватну паличку із зовнішнього фрагменту ручки міжкімнатних дверей тамбуру (коридору) та кімнати №1, змив на ватну паличку з вимикача світла в тамбурі (коридорі) праворуч від вхідних дверей, змив на ватну паличку із поверхні лівої двохстворчатої двері, циліндровий механізм з ключем, на якому мається нашарування речовини бурого кольору, фрагмент марлевого бинта зі змивами з поверхні підлоги в кімнаті №1, змив речовини бурого кольору на марлевому тампоні з підлоги тамбуру, контрольний змив, змив речовини бурого кольору із поверхні підлоги в кімнаті №2, контрольний змив, зразок марлі, змив речовини бурого кольору із лівої опори ганку в кімнаті №2, контрольний змив, зразок марлі; фрагмент тканини з наволочки пропитаний речовиною бурого кольору, змив речовини бурого кольору із внутрішньої сторони вхідних дверей до будинку, контрольний змив, зразок марлі; змив речовини бурого кольору із внутрішньої ручки хвіртки, контрольний змив, зразок марлі; змив речовини бурого кольору із поверхні умивальника, контрольний змив, зразок марлі; змив речовини бурого кольору на марлевому тампоні з поверхні міжкімнатних дверей; фрагмент марлевого бинта з змивом з поверхні кухонного столу; зразки букального епітелію підозрюваного ОСОБА_8 , паперовий конверт зі зразком крові та слини ОСОБА_8 ; піднігтьові зрізи ОСОБА_8 ; які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області знищити.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення йому копії вироку, шляхом подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_21

ОСОБА_3