Справа № 715/651/25
Провадження № 1-кп/715/123/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2025 селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі:

судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000132 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Пістинь Косівського району Івано-Франківської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно працевлаштований торговим агентом, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1, ч. 2 ст. 361-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В період з квітня по травень 2024 року ОСОБА_4 , володіючи раніше завантаженими фотокопіями паспортів громадян України, з інформацією про прізвище, ім`я та по-батькові осіб, дату та місце їх народження, паспортні дані та інші персональні дані, які згідно ст. ст. 11, 21 Закону України «Про інформацію», ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних» відносяться до інформації з обмеженим доступом, на носій інформації - належний йому мобільний телефон марки «Iphone» модель «15 Pro Мах», номер моделі MU793ZD/A, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , ICCID: НОМЕР_4 , із сім картою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з мобільним номером НОМЕР_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, вчинив несанкціонований збут зазначеної інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства, за наступних обставин.

Так, 27.04.2024 ОСОБА_4 , перебуваючи на території Чернівецького району Чернівецької області, більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, використовуючи свій мобільний телефон марки «Iphone» модель «15 Pro Мах», номер моделі MU793ZD/A, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , ICCID: НОМЕР_4 , із сім картою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з мобільним номером НОМЕР_5 , за допомогою багатоплатформового месенджеру, що надає опціональні наскрізні зашифровані чати та відеодзвінки, VoIP, обмін файлам «Telegram», в якому ОСОБА_4 зареєстрований під псевдонімом « ОСОБА_6 » з нікнеймом « ОСОБА_7 » який прив`язано до мобільного номера телефону ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, без відома та згоди ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснив несанкціонований збут фотокопій їхніх паспортів громадян України: НОМЕР_7 який виданий Сторожинецьким PC УДМС в Чернівецькій області від 17.12.2013 та НОМЕР_8 який виданий Косівським PC УДМС в Івано-Франківській області від 13.11.2012 відповідно та які містили їх персональні дані, - невстановленій досудовим розслідуванням особі - користувачу багатоплатформового месенджеру «Telegram» з псевдонімом « ОСОБА_10 » з нікнеймом « ОСОБА_11 ».

Зокрема, 27.04.2024, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , використовуючи обліковий запис багатоплатформового месенджеру «Telegram» під псевдонімом « ОСОБА_6 » з нікнеймом « ОСОБА_7 » надіслав користувачу багатоплатформового месенджеру «Telegram» з псевдонімом « ОСОБА_10 » з нікнеймом « ОСОБА_12 » фотокопії паспортів громадян України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме: НОМЕР_7 який виданий Сторожинецьким PC УДМС в Чернівецькій області від 17.12.2013 та НОМЕР_8 який виданий Косівським PC УДМС в Івано-Франківській області від 13.11.2012 відповідно та які містили їх персональні дані, за що отримав від останнього на свій електронний гаманець відкритий в ОСОБА_13 грошову винагороду в розмірі 50 USDT (2100 грн), чим здійснив несанкціонований збут інформації, що відповідно до ст. ст. 11, 21 Закону України «Про інформацію», ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних», відносяться до інформації з обмеженим доступом.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.361-2 КК України, а саме: несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства.

Окрім того, 05.05.2024 ОСОБА_4 , перебуваючи на території селища Глибока Чернівецького району Чернівецької області, більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, використовуючи свій мобільний телефон марки «Iphone» модель «15 Pro Мах», номер моделі MU793ZD/A, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , ICCID: НОМЕР_4 , із сім картою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з мобільним номером НОМЕР_5 , за допомогою багатоплатформового месенджеру, що надає опціональні наскрізні зашифровані чати та відеодзвінки, VoIP, обмін файлам «Telegram», в якому ОСОБА_4 зареєстрований під псевдонімом « ОСОБА_6 » з нікнеймом « ОСОБА_7 » який прив`язано до мобільного номера телефону ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, без відома та згоди ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , здійснив несанкціонований збут фотокопій їхніх паспортів громадян України: НОМЕР_6 який виданий Снятинським PC УДМС в Івано-Франківській області від 18.02.2017 та НОМЕР_9 який виданий органом №2624 від 20.01.2022 відповідно та які містили їх персональні дані, - невстановленій досудовим розслідуванням особі - користувачу багатоплатформового месенджеру «Telegram» з псевдонімом « ОСОБА_10 » з нікнеймом « ОСОБА_12 ».

Зокрема, 05.05.2024, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , використовуючи обліковий запис багатоплатформового месенджеру «Telegram» під псевдонімом « ОСОБА_6 » з нікнеймом « ОСОБА_7 » надіслав користувачу багатоплатформового месенджеру «Telegram» з псевдонімом « ОСОБА_10 » з нікнеймом « ОСОБА_12 » фотокопії паспортів громадян України ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а саме: НОМЕР_6 який виданий Снятинським PC УДМС в Івано- Франківській області від 18.02.2017 та НОМЕР_9 який виданий органом №2624 від 20.01.2022 відповідно та які містили їх персональні дані, за що отримав від останнього на свій електронний гаманець відкритий в TRUST Wallet грошову винагороду в розмірі 50 USDT (2100 грн), чим повторно здійснив несанкціонований збут інформації, що відповідно до ст. ст. 11, 21 Закону України «Про інформацію», ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних», відносяться до інформації з обмеженим доступом.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.361-2 КК України, а саме у несанкціонованому збуті інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства, вчиненому повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 в свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю та підтвердив факти та обставини, які викладені в обвинувальному акті. Вказав, що злочин вчинив, оскільки, шукав додаткові шляхи заробітку, а тому маючи у своєму розпорядженні паспортні дані своїх знайомих, без дозволу останніх за грошові кошти дав їх третій особі. Щиро розкаявся у вчиненому просив суворо не карати та призначати покарання у вигляді штрафу.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 співвідносяться з обставинами викладеними в обвинувачені. Сумнівів у щирості позиції обвинуваченого не має, він щиро розкаються у вчиненому.

Суд вважає доведеним, що викладене в обвинуваченні діяння мало місце і містить склад кримінального правопорушення. Встановлено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361-2 КК України, а саме: несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства та передбаченого ч.2 ст.361-2 КК України, а саме у несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства, вчинений повторно.

За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 злочину, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК України.

Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Вирішуючи питання про розмір і вид покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 і встановлюючи ступінь його вини у вчинених злочинах, суд дає оцінку не тільки окремому вчинку обвинуваченого, а також і його особистості, наскільки вона проявилася у його злочинних діях, наскільки він має нахил до скоєння правопорушень, його мотиви скоєння злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, працює торговим агентом, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, в матеріалах справи відсутні на нього негативні характеризуючи дані.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Згідно ч.1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має право призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Виходячи з буквального змісту даної норми, підставою для призначення більш м`якого покарання в ч. 1 ст.69 КК України вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що характеризують особу винного.

При цьому обставини, що пом`якшують покарання, як одна з підстав застосування статті 69 КК України, повинні мати певні кількісні та якісні характеристики, а відомості про особу винного, як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання повинні оцінюватися судом, а в даному випадку і прокурором, в першу чергу з точки зору можливості досягнення таким (більш м`яким) покаранням тих цілей, які сформульовані в частині 2 статті 50 КК України.

Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування статті 69 КК України в їх єдності і сукупності.

За наслідками проведеного аналізу вищезазначених правових норм, суд, приймає до уваги, що у обвинуваченого наявні декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, а саме те, що обвинувачений повністю визнав свою вину та активно сприяв у розкритті злочинів, щиро кається у вчиненому, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має сталі соціальні зв`язки.

Таким чином, з врахуванням викладеного суд вважає за можливим при призначенні покарання застосувати ст.69 КК України.

Також з огляду на особистість обвинуваченого суд вважає, що він не є особою суспільно небезпечною, яка здатна на системне вчинення кримінальних правопорушень. При цьому очевидно, що обвинувачений не в повній мірі усвідомлюючи суспільну небезпеку скоєного ним діяння, в поєднанні з корисливим мотивом легко заробити гроші, і привело його до вчинення даних правопорушень.

Слід заначити, що суд позитивно оцінює проявлену громадянську позицію, яка проявилася у перерахунку грошових коштів на потреби Збройних Сил України обвинуваченим.

Переходячи до питання обрання конкретного покарання, суд враховуючи обставини правопорушення та особу обвинуваченого, вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 69 КК нижче від найнижчої межи, встановленої санкціями ч.1 та ч.2 ст.361-2 КК України у вигляді штрафу.

Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, передбаченого ст. 50 КК, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.361-1 та ч.2 ст.361-2 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.361-1 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави;

-за ч.2 ст.361-2 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 4000 (чотирьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень в дохід держави.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 4000 (чотирьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень в дохід держави.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «іPhone» модель «15 Pro Мах», номер моделі MU793ZD/A, серійний номер НОМЕР_1 , із сім картою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з мобільним номером НОМЕР_5 повернути власнику - ОСОБА_4 .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

СУДДЯ: