Номер провадження: 11-сс/813/825/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 243, ч. 2 ст. 364-1КК України, в рамках кримінального провадження № 0000077, внесеного до ЄРДР 20 січня 2025 року,-

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погодженого з прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 , та продовжено підозрюваній ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 08 червня 2025 року включно, із можливістю внесення застави на умовах, визначених в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2025 року.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваною інкримінованого кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених пунктами 1-4 ч.1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної, які не зменшилися та продовжують існувати, тому є необхідність подальшого тримання під вартою підозрюваної.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій вказують на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, постановленою за неповного з`ясування обставин справи та з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, з наступних підстав:

- відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 243, ч. 2 ст. 364-1КК України, оскільки саме зі сторони керівництва ДП «АМПУ» було порушено ряд норм законодавства, що і спричинило аварійну морську подію. Звертає увагу, що ремонт судна не проводився з 2014 року. Причини затоплення судна стала саме його переміщення ДП «АМПУ» у лютому 2023 року без відома власника та із порушенням обов`язків працівників порту. З 20.11.2023 року до настання аварійної морської події 08.01.2024 року та затоплення судна 19.01.2024 року аварійно-рятувальні роботі на судні не проводились;

- при постановленні оскаржуваної ухвали слідчий суддя не прийняв до уваги, той факт, що прокурором не надано жодного доказу, того, що підозрювана може вчиняти дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. У свою чергу, підозрювана має міцні соціальні зв`язки постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом із чоловіком та донькою, офіційно працевлаштована, на її утриманні перебуває мати, яка потребує стороннього догляду, раніше не судима;

- слідчий суддя не розглянув можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, що прямо суперечить принципу пропорційності;

- визначений розмір застави є непомірним для підозрюваної, яка з моменту затримання не внесла її, з огляду на фактичну відсутність таких грошових коштів та призводить до безальтернативного ув`язнення. В матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності у підозрюваної майна у розмірі 12 112 000 гривень.

Посилаючись на викладене, захисник просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід. У разі якщо суд не знайде підстав для особистого зобов`язання, домашнього арешту в нічний час доби - захист просить вирішити питання про приведення у відповідність розміру застави до обставин кримінального провадження, або ж привести його у відповідність до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, визначивши розмір застави, який буде помірним для підозрюваної.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з мотивів, наведених у ній.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити ухвалу слідчого судді без змін як законну та обґрунтовану, оскільки ризики наявні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції, та перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційній суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 12 КПК під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Серед інших, до заходів забезпечення кримінального провадження, віднесено запобіжні заходи (п. 9 ч.2 ст. 131 КПК України).

З матеріалів справи убачається, що у провадженні Головного управління Національної поліції в Одеській області, знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 20 січня 2024 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 243, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 19 лютого 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 243 КК України, за кваліфікуючими ознаками: забруднення моря в межах внутрішніх морських вод України речовинами шкідливими для життя та здоров`я людей, що творило небезпеку для живих ресурсів моря та інші тяжкі наслідки; за ч. 2 ст. 364-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 21 лютого 2025 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного суду від 20 березня 2025 року, до ОСОБА_8 , застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 квітня 2025 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 4000 (чотирьох тисяч) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 12 112 000 (дванадцять мільйонів сто дванадцять тисяч) гривень.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_8 до 08 червня 2025 року включно, із можливістю внесення застави на умовах визначених в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2025 року.

Згідно із ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті (виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою) виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Під час надання оцінки висновкам слідчого судді апеляційний суд виходить із такого.

На цій стадії суд не може надавати іншу оцінку тому чи наявна обґрунтована підозра, якщо на момент апеляційного перегляду не надано нових доказів, які не подавалися раніше, чи не змінилися обставини, котрі мали місце на момент прийняття первісного рішення про застосування запобіжного заходу, оскільки в протилежному випадку вказане по суті буде повторним переглядом первісного рішення про застосування запобіжного заходу, що суперечить принципу поваги до остаточного судового рішення.

В оскаржуваному рішенні слідчий суддя дійшов висновку, що наявні ризики переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, приховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Апеляційний суд зауважує, що під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу суд зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що продовжує існувати хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК).

Існування кожного вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику повинно підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстровано (п. п. 85, 86 рішення Європейського Суду з прав людини від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenko v. Ukraine, заява №622/11).

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК вбачається, що ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними, тобто такими, що продовжують існувати, якщо встановлено обґрунтовану ймовірність можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, але вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У ході застосування наведеного підходу судом враховується наступне.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду продовжує існувати, враховуючи: підозру ОСОБА_8 у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочину за вчинення яких їй може очікувати покарання, пов`язане з позбавленням волі; дані про особу підозрюваної, яка раніше не судима, розлучена, неповнолітніх дітей на утриманні немає, директор ПП «ФРОГ Агросервіс», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності, користуванні та розпорядженні їй належить: земельна ділянка із кадастровим номером :06:000:0187 за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с/рада Чапаєвська (цільове призначення: для ведення ОСГ) розмір частки; земельна ділянка із кадастровим номером :06:000:0188 за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с/рада Чапаєвська (цільове призначення: для ведення ОСГ) розмір частки; земельна ділянка із кадастровим номером :02:002:1357 за адресою: АДРЕСА_2 (цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господальских будівель і споруд); земельна ділянка із кадастровим номером :04:013:0005 (цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господальских будівель і споруд); житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Наведене не саме по собі, а у їх взаємозв`язку свідчить про відсутність факторів, які можуть утримати останню за місцем свого проживання та фінансову спроможність останньої переховуватись від від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні продовжує існувати, враховуючи процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також продовжує існувати ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на поведінку ОСОБА_8 , яка до останнього не надавала документи щодо бункерувальника «Марс» та діяльності ПП «Фрог Агросервіс», що свідчить про неможливість розумної довіри до останньої.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч.1 ст. 177 КПК України, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Апеляційний суд бере до уваги, що у межах вказаного кримінального провадження проведено значний обсяг слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку здобутих доказів, а стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження факту того, що наразі органом досудового розслідування вчиняються дії з відшукання певних речей чи документів, які мають значення для даного кримінального провадження, натомість, очікується лише отримання висновків експертиз, тобто, на теперішній час активна фаза слідства пройшла, і даний ризик втратив свою актуальність.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд апеляційної інстанції використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п.1-5 ч.1 ст.177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на вищевказане, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», апеляційний суд вважає необхідним та виправданим продовження на даній стадії підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Апеляційний суд приймає до уваги посилання захисника про те, що ОСОБА_8 є особою, яка раніше до відповідальності не притягувалася, судимостей не має, за місцем мешкання характеризується позитивно, однак, у світлі інкримінованих обставин справи, зазначене не є настільки переконливими обставинами, що могли б знизити встановлені ризики до маловірогідних чи до їх виключення.

Що стосується визначеного. розміру застави, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, абз. 2 зазначеної ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Вирішуючи питання про розмір застави, апеляційний суд виходить з того, що приписи КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Водночас, апеляційний суд додатково зауважує на тому, що запобіжні заходи є попереджувальними, і їх метою є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків у разі, якщо є побоювання здійснення підозрюваною будь-яких дій, що заважають встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд враховує також усталену практику ЄСПЛ, відповідно до якої зі спливом часу наявні ризики зменшуються.

Відтак, з огляду на фактичні обставини інкримінованих злочинів, їх специфіку та суспільну небезпеку, корисливий мотив, відомості про особу підозрюваної, існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 та 4 ч.1 ст. 177 КПК України колегія суддів приходить до висновку про те, що застава у розмірі 3000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідною і достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_8 ,

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали.

Керуючись статями 24, 176, 177, 178, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 409,419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 243, ч. 2 ст. 364-1КК України, в рамках кримінального провадження № 0000077, внесеного до ЄРДР 20 січня 2025 року,- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погодженого з прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 , - задовольнити частково.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 08 червня 2025 року включно.

Визначити підозрюваній ОСОБА_8 розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 3000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 9 084 000 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум за наступними реквізитами: отримувач: Одеський апеляційний суд; Код ЄДРПОУ отримувача 42268321; Код банку отримувача (МФО) 820172; розрахунковий рахунок UA1086720; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; Призначення платежу: Згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 01 травня 2025 року; заставна сума за підозрювану ОСОБА_8 (номер провадження суду апеляційної інстанції №11-сс/813/825/25; судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ).

Підозрювана ОСОБА_8 звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого або прокурора;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, визначеними слідчим або прокурором;

- здати на зберігання до ДМС України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_8 наслідки невиконання визначених судом обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого суворого запобіжного заходу

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та покладених на підозрювану обов`язків становить до 08 червня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Копію ухвали невідкладно надіслати до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4