Провадження № 1-кп/734/140/25 Справа № 734/353/25
В И Р О К

іменем України

11 червня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000024, відомості про яке 10 січня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставиське Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, тимчасово безробітного, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 , судимого за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 червня 2024 року за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, із іспитовим строком на 1 (один) рік,

із участю сторін кримінального провадження прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України,

в с т а н о в и в:

відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про ведення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, по всій території України із 05.30 години 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 30 діб. Указом Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 30 діб. Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено строком на 90 діб. Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено строком на 90 діб. Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено строком на 90 діб. Указом Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено строком на 90 діб. Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 травня 2024 року № 271/2024, затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено строком на 90 діб. Указом Президента України від 23 липня 2024 року № 469/2024, затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено строком на 90 діб. Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року № 740/2024, затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено строком на 90 діб, що триває до цього часу.

ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, 06 грудня 2024 року у встановленому законом порядку, відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України № 402 від 14 серпня 2008 року, пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією за адресою у АДРЕСА_2 . Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 06 грудня 2024 року № 2В/2/11271 ОСОБА_3 визнаний здоровим та придатним до проходження військової служби під час мобілізації.

ОСОБА_3 06 грудня 2024 року отримав повістку, за якою мав з`явитись о 08.00 годині 07 грудня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою у АДРЕСА_3 для подальшого направлення для проходження військової служби за мобілізацією. За отримання вказаної повістки ОСОБА_3 подав розписку та належним чином у встановленому законом порядку повідомлений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації.

У подальшому, ОСОБА_3 у вказаний час, зазначений у повістці, а саме - о 08.00 годині 07 грудня 2024 року не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою у АДРЕСА_3 , не маючи на це поважних причин, та про причину своєї неявки не повідомив, про що складений акт про факт неявки на відправку до військової частини.

Таким чином, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України із 24 лютого 2022 року воєнного стану, проведення на території України загальної мобілізації та про необхідність з`явитися о 08.00 годині 07 грудня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою у АДРЕСА_3 , для подальшого направлення до місця несення військової служби в Збройних силах України, не маючи передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки від призову, та підстав, які б вказували на його непридатність для несення військової служби, ОСОБА_3 у порушення вимог ст. 65 Конституцій України, ст.ст. 1 і 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 69/2022, у зазначену дату та час до місця виклику, - до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою у АДРЕСА_3 о 08.00 годині 07 грудня 2024 року не з`явився, не маючи на те поважних причин, про причини неявки не повідомив, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення частково визнав і показав, що мешкає у АДРЕСА_1 із матір`ю, яка має захворювання, і двоюрідним братом. Знає, що в Україні запроваджений воєнний стан. Комісію проходив 03 квітня 2025 року, за повісткою до РТЦК та СП не поїхав. Приїхали за ним поліцейські та привезли до РТЦК та СП у АДРЕСА_2 . За півгодини пройшов медичну комісію у поліклініці, де видали довідку про те, що є здоровим. На завтра на 08.00 годину видали повістку для з`явлення до РТЦК та СП, але не з`явився, бо не було із ким залишити матір. Про події 06 грудня 2024 року не знає. Висновок ВЛК не оскаржував і не згоден із ним, бо має травму. У розписці підписався, що отримав повістку. 27 числа, місяця не пригадує, 2025 року з РТЦК та СП привезли додому першу повістку, за якою не з`явився, бо захворів. У РТЦК та СП через тиждень отримав другу повістку, в якій було зазначено про необхідність проходження ВЛК. Наступного дня необхідно було з`явитися до РТЦК та СП для подальшого проходження військової служби у військовій частині.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) підтверджується такими доказами:

свідок ОСОБА_7 показав, що є офіцером ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зимовий період, ймовірно 06 грудня 2024 року, ОСОБА_3 , який отримав бойову повістку, і мав бути направлений до військової частини, не з`явився наступного дня до РТЦК та СП без поважних причин і не повідомив причини неявки;

свідок ОСОБА_8 показав, що є заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 . 06 грудня 2024 року ОСОБА_3 прибув до РТЦК та СП і направлений для проходження медичного огляду. ОСОБА_3 визнаний придатним для проходження військової служби за мобілізацією. Повістка вручена ним особисто ОСОБА_3 . У повістці зазначалось про необхідність з`явлення наступного дня до РТЦК та СП для відправлення до військової частини;

згідно з Довідкою № 2В/2/11271 військово-лікарської комісії, що видана 06 грудня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , солдат запасу ОСОБА_3 є здоровим і придатним до військової служби;

згідно з Роспискою, повістку № 39 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 для призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби на 08.00 годину 07 грудня 2024 року ОСОБА_3 отримав 06 грудня 2024 року;

згідно з Поіменним списком військовозобов`язаних, які призвані і відправлені у склади команди « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що наданий 07 грудня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_6 , рядовий ОСОБА_3 , 1978 року народження, у складі команди направлявся у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , із часом прибуття до пункту призначення 12.00 година 07 грудня 2024 року;

в Акті про факт неявки на відправку до військової частини, що складений о 10.00 годині 07 грудня 2024 року представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначено про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не з`явився на відправку до військової частини НОМЕР_1 на 09.00 годину 07 грудня 2024 року ( АДРЕСА_3 );

відповідно до листа № 20, що виданий 13 січня 2025 року КНП «Козелецький ЦПМСД», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , у період із 01 грудня 2024 року до цього часу за медичною допомогою до КНП «Козелецький ЦПМСД» не звертався і лікування не проходив;

відповідно до листа № 16, що виданий 14 січня 2025 року відділом соціального захисту населення Козелецької селищної ради, станом на 14 січня 2025 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка проживає у АДРЕСА_1 , на обліку не перебуває. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, компенсація не призначалась.

зі змісту листа № 2В/2/564, що виданий 14 січня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , виходить, що відповідно до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «Оберіг» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 і підлягає призову на військову службу по мобілізації. Із заявами про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від нього не надходило, повідомлень від підприємств, установ та організацій про бронювання військовозобов`язаного не надходило.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Правовими нормами ч.ч. 1 і 2 ст. 65 КК України визначено, що суд призначає покарання: 1)у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2)відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3)враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При встановлених обставинах, оцінюючи перевірені докази, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст. 336 КК України, - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.

У відповідності до вимог ст.ст. 50 і 65 КК України, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного, який задовільно характеризується за місцем проживання, вивчивши зміст досудової доповіді, і вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ст. 336 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1 і 3 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст. 336 КК України, після постановлення вироку Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 червня 2024 року, - під час іспитового строку, а тому покарання йому необхідно призначати за правилами ст.ст. 71 і 72 КК України, - за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_3 покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з протоколом затримання особи від 08 травня 2025 року фактичним часом затримання ОСОБА_3 є 09.00 година 08 травня 2025 року (підстава затримання розпорядження про виконання ухвали суду, що набрала законної сили). За ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2025 року скасоване засудженому ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановлене за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 травня 2024 року, та направлено його для відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

До набрання вироком законної сили необхідно застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 і 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 червня 2024 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шістьох) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор». Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_3 відраховувати з часу його фактичного затримання, - з 13.30 години 11 червня 2025 року. Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбування покарання період його перебування під вартою з 09.00 години 08 травня 2025 року до 13.30 години 11 червня 2025 року.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів із дня проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , який перебуває під вартою, - у такий же строк із дня вручення копії вироку суду. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя