БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/953/25
Провадження № 1-кс/730/120/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2025 р. м. Борзна

Слідчий суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 05.08.2025р. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з даною скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_4 від 23 липня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000031 від 02.06.2025р. та повернути матеріали кримінального провадження для проведення подальшого повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування. Свої вимоги обгрунтовує тим, що дана постанова дізнавача є незаконною, необгрунтованою та передчасною, оскільки приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, дізнавач не здійснив повного та об`єктивного розслідування обставин справи, формально підійшов до дослідження доказів, не вжив всіх можливих заходів для усунення суперечностей, у результаті чого дійшов необгрунтованого висновку про відсутність умислу в діях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на надання неправдивих свідчень.

Скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав.

Суб`єкт оскарження був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до його електронного кабінету та шляхом направлення кур`єрської кореспонденції за адресою місцезнаходження, але своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористався, про причини неприбуття не повідомив, ніяких заяв по суті викладених у скарзі вимог не подав, надав запитувані матеріали кримінального провадження, що у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення скаржника, перевіривши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК України встановлено можливість оскарження під час досудового розслідування рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СД ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області перебувало кримінальне провадження №0000031 від 02.06.2025р. за ч.1 ст.384 КК України, відкрите на підставі ухвали слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 28.05.2025р., якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР по заяві ОСОБА_3 від 21.05.2025р. за фактом надання свідками ОСОБА_5 ОСОБА_6 неправдивих показань.

23 липня 2025 року старшим дізнавачем СД ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції ОСОБА_4 була винесена постанова про закриття вказаного кримінального провадження в зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

У матеріалах кримінального провадження мається супровідний лист за №124/45.3-2025 від 23.07.2025р. про направлення копії даної постанови дізнавача ОСОБА_3 , а згідно поштового штемпеля на конверті дана кореспонденція відправлена з м. Борзна адресату 30.07.2025р.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що звернувшись до суду з даною скаргою 05.08.2025р. ОСОБА_3 не пропустив встановленого приписами ч.1 ст.304 КПК України процесуального строку на оскарження.

Вищевказана постанова дізнавача обґрунтована тим, що в діях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 відсутня суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, - прямий умисел на надання неправдивих свідчень, що виключає кримінальну відповідальність, оскільки ці свідки через понад два роки після подій могли помилитися й не переслідували наміру приховати вчинення злочину, пов`язаного з можливим незаконним нарахуванням премій Височанському сільському голові ОСОБА_7 .

За змістом положень ч.2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного й неупередженого рішення.

Згідно зі ст.110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути зазначено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення кримінального процесуального закону, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий суддя, в свою чергу, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим, дізнавачем, прокурором постанови. В разі, якщо слідчим, дізнавачем, прокурором закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого, дізнавача, прокурора на їх спростування.

У ст.384 КК України передбачено відповідальність за введення в оману суду або іншого уповноваженого органу. Зміст суспільно небезпечних діянь, які визначені в диспозиціях відповідних частин ст.384 КК України, визначає обман як спосіб вчинення цього кримінального правопорушення, саме він характеризує його своєрідність.

Завідомо неправдиве показання свідка за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом, позаяк суб`єкт кримінального правопорушення усвідомлює, що повідомляє завідомо (для нього) неправдиві відомості про ті чи інші обставини або приховує (не повідомляє) ті, що має обов`язок повідомити, внаслідок чого прагне (має на меті) ввести суд в оману щодо тих обставин, які мають значення для кримінального провадження (підлягають доказуванню за приписами ст.91 КПК України).

Отже, для визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 КК України, підлягає доведенню, що показання свідка (1) недостовірні, тобто містять хибну інформацію про подію, яка є предметом розслідування та/або судового розгляду, і (2) свідок надав таку інформацію, усвідомлюючи її неправдивість.

Під час встановлення вини та її змісту в кожному конкретному випадку суд виходить із того, що вона об`єктивно існує в реальній дійсності, встановлює її на підставі аналізу оцінених у справі доказів. З урахуванням усталених підходів до кваліфікації кримінальних правопорушень питання про умисел під час кваліфікації вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння. Суд пізнає вину так, як він встановлює й пізнає інші факти об`єктивної дійсності, що існують або відбуваються у зовнішньому світі поза свідомістю окремої людини чи свідомістю суддів. Принцип суб`єктивного ставлення у провину в кримінальному праві має фундаментальне і основоположне значення для кваліфікації кримінального правопорушення. Ознаки суб`єктивної сторони вчинених кримінальних правопорушень та особливості психічного ставлення винного до вчинених діянь і їх наслідків встановлюються судами на підставі характеру вчиненого діяння та об`єктивно-предметних умов його вчинення, на підставі встановлених судом фактичних обставин вчинених злочинів, що закріплені належними і допустимими доказами, зібраними в порядку, передбаченому КПК України, та оціненими відповідно до вимог ст.94 КПК України. Саме такий правозастосовний підхід відповідає вимогам закону про кримінальну відповідальність і кримінального процесуального закону під час здійснення правозастосовної діяльності за висновками об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, відображеними у постанові від 28 вересня 2020 року (справа №640/18653/17, провадження №51-543кмо20).

Ознайомившись з матеріалами кримінального провадження №0000031 від 02.06.2025р. за ч.1 ст.384 КК України, слідчий суддя вважає, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження від 23.07.2025р. відповідає вимогам ст.9, 110 КПК України.

Так, на думку слідчого судді дізнавчем було вчинено всіх необхідних і достатніх дій, спрямованих на отримання доказів для ефективного досудового розслідування кримінального провадження, повного, всебічного й об`єктивного встановлення обставин щодо наявності чи відсутності у свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 прямого умислу на надання завідомо неправдивих показань.

Зокрема, з означеною метою дізнавачем проведено опитування і допит свідків та основних фігурантів справи; витребувано письмові документи з Височанської сільської ради та з слідчого відділу копії матеріалів з кримінального провадження №0000015 від 01.02.2025р.; оглянуто речові докази; усунуто недоліки дізнання, зазначені в ухвалі слідчого судді від 03.07.2025р.

Проаналізувавши отримані докази в їх сукупності, дізнавач прийшов до вірного висновку про те, що з огляду на стандарт «доведеності вини поза розумним сумнівом» у діях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 відсутній прямий умисел на надання завідомо неправдивих показань, що є обов`язковим елементом суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України. Адже, цілком логічною виглядає та обставина, що даючи показання про події дворічної давнини, свідки могли забути якісь деталі й помилитись при їх відтворенні. Ця властивість притаманна людській пам`яті. Натомість відсутність в особи прямого умислу на надання неправдивих показань виключає її кримінальну відповідальність за ч.1 ст.384 КК України.

Одночасно суд констатує, що оскаржувана постанова містить детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.384 КК України (завідомо неправдиві показання) та доводи дізнавача на їх спростування. Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження є достатньо аргументованою, її зміст відповідає фактичним обставинам справи, в ній зазначено виклад обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення кримінального процесуального закону.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, вимоги даної скарги ОСОБА_3 є необгрунтованими і не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Слідчий суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1