Справа №333/4532/25
Провадження №1-кс/333/1867/25
УХВАЛА

27 червня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , представника ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань з його заяви від 30.03.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

26.05.2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У своїй скарзі ОСОБА_3 вказує, що у судових засіданнях слідчі ТУ ДБР у м. Мелітополі надавали інформацію про надходження до вказаного правоохоронного органу його клопотання від 30.03.2025 року про забезпечення заходів безпеки. При цьому, на його думку слідчі ДБР надають неправдиву інформацію, що його клопотання датоване 30.03.2025 року, хоча його клопотання було зареєстровано 30.03.2025 року.

У зв`язку з цим, ОСОБА_3 просить витребувати у ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі усі його клопотання, що надійшли та були зареєстровані до вказаного правоохоронного органу 30.03.2025 року та зобов`язати слідчих задовольнити їх.

Крім того, ОСОБА_3 просить витребувати його заяву від 30.03.2025 року щодо злочинних дій ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі та зобов`язати слідчих виконати вимоги ст.214 КПК України.

27.05.2025 року та 10.06.2025 року слідчий суддя витребував від керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжя) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_5 вказані копії клопотань або звернень ОСОБА_3 від 30.03.2025 року (або яке було зареєстроване в ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі 30.03.2025 року)

13.06.2025 року на адресу слідчого судді від ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі надійшла копія заяви ОСОБА_3 про скоєний злочин від 30.03.2025 року та копія супровідного листа від в.о. начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 від 22.04.2025 року, адресоване ТУ ДБР у м. Мелітополі та ОСОБА_3 , яким повідомляється, що звернення останнього від 30.03.2025 року, яке надійшло з Офісу Генерального прокурора щодо можливих протиправних дій окремих посадових осіб ТУ ДБР у м. Мелітополі, які полягають у невиконанні ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя, а також з інших питань направляється за належністю (тобто ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі).

Ухвалою суду від 18.06.2025 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань; відмовлено у відкритті провадження по скарзі ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі в частині направлення копій його клопотань та зобов`язання їх задовольнити.

23.06.2025 року слідчий суддя витребував від керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжя) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_5 інформацію про отримання/неотримання ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 від 24.03.2025 року про зобов`язання слідчих ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі розглянути клопотання ОСОБА_3 про забезпечення йому безпеки, та у разі отримання про прийняте рішення.

24.06.2025 року слідчий суддя витребував від канцелярії Комунарського районного суду м. Запоріжжя засвідчену належним чином копію ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 від 24.03.2025 року у справі №333/1964/25 (1-кс/333/861/25).

У судовому засідання ОСОБА_3 підтримав свою скаргу та просив її задовольнити.

Представник ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначивши, що скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення у зв`язку з її необґрунтованістю та безпідставністю.

Вислухавши доводи ОСОБА_3 , представника ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_4 , вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов до такого.

Слідчим суддею встановлено, що 30.01.2025 року відділом документального забезпечення ТУ ДБР у м. Мелітополі було зареєстровано звернення ОСОБА_3 від 23.01.2025 року за вх. №К-132-25, що надійшло із Запорізької обласної прокуратури, в якому останній зазначав про необхідність вирішення питання про забезпечення йому заходів безпеки у зв`язку з неправомірними діями суддів Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Вказане звернення ОСОБА_3 було долучено до матеріалів кримінального провадження №0000003, відомості про яке були внесені 15.01.2025 року, за обставинами можливих протиправних дій окремих суддів Ленінського районного суду м. Запоріжжя, та в порядку ст. 220 КПК України не розглядалось, оскільки раніше, 29.01.2025 року відділом документального забезпечення ТУ ДБР у м. Мелітополі були зареєстровані звернення ОСОБА_3 за вх. №1065-25/мл (датоване заявником 23.01.2025 року) та вх. №1067-25/мл (датоване заявником 21.01.2025 року), в яких останній заявляв про необхідність вирішення питання про забезпечення йому заходів безпеки, в тому числі у кримінальному провадженні №0000003.

Вказані звернення були розглянуті уповноваженою особою ТУ ДБР у м. Мелітополі у встановленому порядку та ОСОБА_3 письмово повідомлено про відсутність підстав для застосування заходів безпеки. В порядку ст. 220 КПК України вказані звернення також не розглядалися, так як ОСОБА_3 не є стороною захисту, потерпілим чи його представником, або іншою особою перелік яких визначено у ст. 220 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 від 24.03.2025 року зобов`язано слідчого ТУ ДБР у м. Мелітополі розглянути клопотання ОСОБА_3 від 30.01.2025 року відповідно до вимог статті 220 КПК України.

30.03.2025 року ОСОБА_3 звернувся до офісу Генерального прокурора із заявою про вчинений злочин (ст. 382 КК України) працівниками ТУ ДБР у м. Мелітополі, а саме: невиконання рішення слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.03.2025 року.

Вказана заява надійшла до офісу Генерального прокурора 14.04.2025 року, яка у подальшому була направлена до Запорізької обласної прокуратури.

22.04.2025 року в.о. начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 заяву ОСОБА_3 від 30.03.2025 року направив за належністю для розгляду в межах компетенції до ТУ ДБР у м. Мелітополі.

07.05.2025 року керівник першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітполі та м. Запоріжжя) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_5 направив до ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» для вручення ОСОБА_3 відповідь на заяву останнього від 30.03.2025 року, в якій зазначено, що клопотань, датованих 30.01.2025 року до ТУ ДБР у м. Мелітополі не надходило. Тому, виконати ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 від 24.03.2025 року, якою зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі розглянути клопотання ОСОБА_3 від 30.01.2025 року не мали можливості, про що було повідомлено Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Системний аналіз змісту норми частини 1 статті 214 КПК України свідчить про те, що бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка є предметом оскарження в порядку статті 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 4 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань. У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження (частина 5 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 1 статті 2 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Отже, кримінально-процесуальне законодавство передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, але не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень, а лише тих, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Слідчий суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

Водночас, в даному випадку вважаю, що скарга ОСОБА_3 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

Частина 1 ст. 214 КПК України не встановлює обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити відомості до ЄРДР за будь-якою заявою, а тільки тією, що містить відомості про вчинення кримінального правопорушення. Також, така позиція відповідає усталеній судовій практиці в Україні та позиції ВС, що викладалась вище.

Вважаю, що наведені відомості ОСОБА_3 у своїй заяві не дають змоги попередньо кваліфікувати такі діяння саме як кримінальні правопорушення.

Стаття 382 Кримінального кодексу України передбачає кримінальну відповідальність за невиконання судового рішення або перешкоджання його виконанню. Це означає, що особа, яка свідомо не виконує рішення суду, що набрало законної сили, або перешкоджає його виконанню, може бути притягнута до кримінальної відповідальності.

Таким чином, суб`єктивна сторона злочину характеризується наявністю прямого умислу. Це означає, що особа усвідомлює, що своїми діями (або бездіяльністю) порушує законне рішення суду, і бажає такого наслідку.

Таким чином, на думку слідчого судді, на підтвердження доводів про вчинення злочину у заяві ОСОБА_3 не наведено жодних обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Зазначення самих лише припущень про можливе вчинення злочину, викладених у заяві, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Після внесення відомостей до ЄРДР органом досудового розслідування мають проводитись слідчі дії, необхідні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, які передбачають обов`язкове втручання в права та свободи особи у тій чи іншій мірі. Водночас, здійснення такого на основі припущень, без наявності об`єктивних даних, які б вказували на чинення кримінального правопорушення, є недопустимим.

Таким чином, вважаю, що у заяві ОСОБА_3 від 30.03.2025 року відсутні наявні об`єктивні дані, які дійсно свідчать про ознаки кримінальних правопорушень у діях будь-якої особи, зазначеної у заяві, та підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини).

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність ознак бездіяльності у діях уповноважених осіб ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі в частині не внесення відомостей, зазначених у заяві ОСОБА_3 від 30.03.2025 року до ЄРДР, а тому не вбачаю підстав для задоволення скарги останнього.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Водночас, положення вказаної частини статті 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р (ІІ)/2020 у справі № 3-180/2018(1644/18). Тому, ОСОБА_9 або її представник мають право оскаржити це рішення слідчого судді у порядку ст.395 КПК України.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань з його заяви від 30.03.2025 року залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 02.07.2025 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1