Провадження № 1-кс/344/6448/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні старший слідчий слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 у нічний період доби в кримінальному провадженні № 0001506 від 11.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001506 від 11.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.09.2025 близько 22 год 20 хв, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в громадському місці по вул. Дмитра Вітовського в м. Івано-Франківську почали безпричинно чіплятися до перехожих громадян, виражаючись у їхню сторону нецензурною лайкою та провокуючи таким чином на конфлікт.

В цей час, неправомірні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у вказаному місці помітили працівники екіпажу «Тура 530» у складі командира 3-го патрульного взводу 2-ї патрульної роти патрульного батальйону в/ч НОМЕР_1 Національної Гвардії України (НГУ) старшого лейтенанта ОСОБА_9 та стрільця 3-го відділення 3-го взводу 1 патрульної роти в/ч НОМЕР_1 НГУ солдата ОСОБА_10 , які здійснювали охорону громадського порядку на території міста.

Після чого, працівники НГУ з метою припинення вище вказаних хуліганських дій ОСОБА_5 та ОСОБА_8 зробили їм зауваження щодо припинення протиправних дій та вказали, що в разі продовження таких дій до них можуть бути застосовані спеціальні засоби та їх буде доставлено до Івано-Франківського районного управління поліції для складання матеріалів за вчинення адміністративного правопорушення.

В свою чергу, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , грубо порушуючи громадський порядок, перебуваючи у громадському місці, демонструючи свою безкарність та зверхність, незважаючи на те, що поруч перебувала значна кількість громадян, які спостерігали за їхніми неправомірними діями, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, з хуліганських спонукань, не маючи на меті припинити розпочаті хуліганські дії, почали виражатися нецензурною лексикою та висловлювати погрози фізичною розправою працівникам НГУ, а також почали чинити активний фізичний опір працівникам НГУ ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , який виразився в їх штовханні та перешкоджанні їхньому затриманню.

Надалі ОСОБА_5 , продовжуючи чинити активний фізичний опір працівникам правоохоронного органу, вириваючись від працівника НГУ з метою уникнення затримання, з особливою зухвалістю розпочав наносити удари ногами по корпусу та нижніх кінцівках ОСОБА_9 , в результаті чого повалив його на землю, де продовжив наносити йому удари ногами по тілу. В цей час до вчинення хуліганських дій ОСОБА_5 приєднався ОСОБА_8 , який будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом, спрямованим на вчинення хуліганських дій, діючи умисно, проявляючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві під час перебування в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, бажаючи самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, діючи умисно та усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, та, що перед ним перебувають працівники правоохоронного органу, з хуліганських спонукань, в присутності сторонніх осіб, підбіг до ОСОБА_11 та умисно наніс останньому цілеспрямований удар правою рукою в ділянку обличчя.

Після вчинення вище вказаних хуліганських дій, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з метою втечі з місця події, побігли в сторону вул. Чорновола в м. Івано-Франківську, де були зупинені перехожими громадянами та працівниками НГУ.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_9 відповідно до довідки виданої КНП «МКЛ №1 ІФ МР» заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забійних гематом обох нижніх кінцівок та обличчя.

Хуліганські дії ОСОБА_5 та ОСОБА_8 носили явно виражений характер, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, порушували суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей у різних сферах суспільної діяльності, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, безпечний громадський порядок, охорону здоров`я, честі та гідності людини.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, неодружений, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , раніше не судимий, офіційно працюючий на посаді офіціанта в кафе «Cufer».

11 вересня 2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Прокурор клопотання підтримала з мотивів наведених в ньому, просила клопотання задовольнити.

Захисник в судовому засіданні не заперечила щодо даного клопотання. Вину визнає, співпрацює з слідством.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку адвоката.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, та його захисника, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, він усвідомлює про неминучість покарання за вчинення даного злочину та може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх анкетні дані та місця їхнього проживання.

Враховуючи вищенаведені ризики, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не являється за можливе.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

З матеріалів клопотання вбачається, що 11 вересня 2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, відомостями які містяться в протоколі а саме відомостями, які містяться у протоколі допиту потерпілого, протоколі допиту свідка, протоколах огляду відеозаписів та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, санкція статті передбачає позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.296 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, відтак клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй в нічний період доби з 23:00 год по 07:00год., залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, на строк до 11.11.2025 включно, в межах строку досудового розслідування, з покладенням на неї додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, і саме такий запобіжний захід, буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши йому залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний період доби із 23:00 год по 07:00 годин, до 11.11.2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи;

3) утримуватися від спілкування з усіма свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні;

4) здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

Суд роз`яснює, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 16.09.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_12