печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2024 року № 757/4664/24-к у кримінальному провадженні № 0000640 від 14.07.2023.

В обґрунтування клопотання представник зазначає, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки він є добросовісним набувачем земельної ділянки, а отже, земельна ділянка не відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

У судове засідання учасники судового розгляду не з`явились.

Від представника надійшла заява про розгляд провадження за його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Від слідчого надійшла заява про розгляд провадження за його відсутності, проти задоволення клопотання заперечував.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000640 від 14.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. ч. 2, 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364 та ч. 3ст. 209 КК України.

Досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється Головним слідчим управлінням Національної поліції України.

За версією досудового розслідування 03.02.2005 Білогородською сільською радою, на підставі листа генерального директора Київського державного лісогосподарського об`єднання «Київліс» Державного комітету лісового господарства ОСОБА_5 від 25.10.2004 вих. № 01-850 прийнято рішення № 5, яким припинено право користування земельними ділянками ДАГО «Київліс», що розташовані в межах с. Білогородки, площею 8,3 га в кварталі 51 виділ 8.

Надалі вказані земельні ділянки, безкоштовно передано Білогородською сільською радою фізичним особам на порушення вимог земельного законодавства.

На думку органу досудового розслідування до вчинення зазначених кримінальних правопорушень причетний, зокрема, ОСОБА_4 .

Постановою слідчого, зокрема, земельну ділянку із кадастровим номером :01:003:5044 площею 0.0703 га,, зареєстровану за ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000640 від 14.07.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2024 № 757/4664/24-к накладено арешт на зазначене майно.

Вказана ухвала слідчого судді винесена за клопотанням прокурора Офісу Генерального прокурора в рамках розслідування кримінального провадження № 0000640 від 14.07.2022.

18.06.2024 із кримінального провадження № 0000640 від 14.07.2022 виділено окреме кримінальне провадження № 0001154 від 18.06.2024 в якому на даний час здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення ряду злочинів, передбачених різними статтями КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, метою арешту майна відповідно до п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

Так, слідчим суддею під час розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_4 не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0000640 від 14.07.2023 чи № 0001154 від 18.06.2024.

Також судом встановлено, що 04.04.2018 Білогородською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, рішенням № 342/5 затверджено технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки у приватну власність , площею 0,0703 га, розташованої у АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:003:5044) ОСОБА_4 , для будівництва та обслуговування житлового будинку та передано йому у приватну власність цю земельну ділянку.

Крім цього, слідчий суддя бере до уваги доводи представника, що станом на дату подання цього клопотання рішення № 342/5 від 04.04.20218 не скасовано, не визнано незаконним та ніким не оскаржувалося, тобто є чинним.

Таким чином, на підставі вказаного рішення 15.02.2021 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості про належність ОСОБА_4 на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:5044.

Тобто, втановлено, що земельна ділянка із кадастровим номером :01:003:5044, площею 0,0703 га належить на праві власності ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 416633721 від 06 березня 2025 року.

Таким чином слідчий суддя ввжає, що представником доведено, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, а саме: :01:003:5044 площею 0.0703 га розташованоїх у с. Білогородка Бучанського району Київської області, що підтверджується відомостями з вказаного витягу, а земельна ділянка з кадастровими номерами № :01:003:5044 набуто ОСОБА_4 у визначений законом спосіб, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Разом з тим, зазначені обставини органом досудового розслідування не спростовані.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги доводи представника, що на вказаній земельній ділянці розташоване домоволодіння загальною площею 118, кв.м, яке належить на праві власності трьом особам - ОСОБА_6 (3/5 частки), ОСОБА_7 (3/20 частки) та ОСОБА_4 (2/8 частки).

П. 1 ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 є добросовісним власником майна, набутим у встановленому законом порядку.

Окрім цього, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 не має статусу підозрюваного та не є будь-яким іншим учасником кримінального провадження або особою, яка в силу закону несе відповідальність за завдану кримінальним правопорушенням шкоду.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із наданих суду матеріалів, відсутні підстави вважати, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, що в свою чергу вказує на безпідставність такого обмеження права власника на мирне володіння та користування своїм майном.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Будь-яке втручання державного органа у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" від 23.09.1982 р.). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986 р.).

Зазначені обставини в їх сукупності свідчать про наявність підстав для скасування арешту, з метою забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, а також у зв`язку із відсутністю обгрунтованих підстав для його застосування, оскільки земельна ділянка набута у встановленому законом порядку, що слідчим чи прокурором не спростовано, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт з земельної ділянки із кадастровим номером: :01:003:5044 площею 0.0703 га,, зареєстрованих за ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що накладений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 лютого 2024 року у справі № 757/4664/24-к.

Скасувати заборону державним органам та органам нотаріату вчиняти будь які дії пов`язані з відчуженням, зміною цільового призначення, поділом, заставою або іншого виду зміни власників щодо земельної ділянки, розташованої в с. Білогородка Київської області із кадастровим номером: :01:003:5044 площею 0.0703 га, зареєстрованою за ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що накладений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 лютого 2024 року у справі № 757/4664/24-к.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1