Справа № 309/146/24
Провадження № 1-кп/309/117/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2025 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
Ухвалою Хустського районного суду від 26.05.2025 дане кримінальне провадження у частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185КК України за епізодом від 12 грудня 2023 року- закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України.
Прокурором ОСОБА_3 подано клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою вмотивовано тим, що ОСОБА_4 2 грудня 2023 року, близько 19 години 30 хвилин, під час дії Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в України», проходячи повз магазину «Дніпро М», розташованому за адресою: м.Хуст, вул. Львівьска, 23, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи караність та протиправність своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого протиправного збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, таємно викрав з під приміщення вказаного магазину належний ОСОБА_6 бувший у користуванні мотобур марки «Сhаmріоn АG0252», вартістю 3735грн.00коп., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім цього, ОСОБА_4 12 грудня 2023 року, близько 17 години 40 хвилин, під час дії Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в України», знаходячись біля кафе «У Макса», розташованому на території автостанції в м.Хуст по вул. І.Франка, 118, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи караність та протиправність своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого протиправного збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, таємно викрав належний ОСОБА_7 бувший у користуванні велосипед, вартістю 1928грн.00коп., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 31.03.2025 р. ОСОБА_4 встановлено строку тримання під вартою по 29.05.2025 включно.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно ст.177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики підтверджуються тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_4 , наявність у нього судимості, відсутність у нього роботи та постійного джерела доходів. Таким чином застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ствердив, що ризики передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати. Інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Просить врахувати наявність попередніх судимостей ОСОБА_4 .
У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечив проти клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, то просив відмовити у його задоволенні. Вказує, що ризики є недоведені, обвинувачений не має наміру ухилятися від суду. Вважає, що належну поведінку обвинуваченого зможе забезпечити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свого захисника. Просить застосувати до нього домашній арешт. Вказує, що він повністю переосмислив свою поведінку. Наразі проживає у цивільному шлюбі, у нього є дитина, обіцяє ходити до суду.
У підготовче судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився.
Заслухавши думку учасників процесу, суд зазначає наступне.
Як вбачається ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 31.03.2025 р. ОСОБА_4 встановлено строку тримання під вартою по 29.05.2025 включно.
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).
Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
Відповідно до ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було висунуто обвинувачення за ч.4 ст. 185 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження.
В ході обговорення питання доцільності продовження строку запобіжного заходу, відносно обвинуваченого, відповідно до обвинувального акту встановлено такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, не одружений, не працюючий. Обвинувачений, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має мінімальні соціальні зв`язки для особи його віку. На цей час, потерпілий та свідки в даному кримінальному провадженні судом ще не допитані, обвинувачений обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, раніше судимий, докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені, у світлі чого, з урахуванням наведених даних суд уважає, що обставини регламентовані п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст. 177, п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України є дійсними. А посилання сторони захисту на недоведеність існування таких ризиків є недоречним.
При цьому, вони обумовлені у світлі, як вказаних відомостей, так і факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій він піддається до кримінальної відповідальності, з огляду на що об`єктивний спостерігач вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу.
Також, в судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ухвалою Закарпатського апеляційного суду обвинуваченому було встановлено строк запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, у цей період, закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити судовий розгляд з огляду на наявність об`єктивних передумов.
Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 199, 315 КПК України.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Щодо питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосування більш м`який запобіжний заході для запобігання наявним ризикам.
Твердження сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують.
Натомість суд враховує відсутність міцних соціальних зв`язків у ОСОБА_4 , та наявність у нього судимостей з вчинення корисливих злочинів, а тому на думку суду більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе належним чином забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними у кримінальному процесуальному законі конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а також запобігання спробам переховуватися від суду.
Відтак, виключно у сукупності з усіма наведеними вище обставинами, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання спробам останнього переховуватися від суду, за відсутності доказів щодо неможливості тримання обвинуваченого під вартою, в тому числі за станом здоров`я, із врахуванням вимог щодо наявності наведених вище ризиків в їх сукупності, передбачених ст. 177 КПК України, а також того, що судовий розгляд не може бути закінченим до спливу строку дії попередньої ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого суд робить висновок про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 діб. До того ж такий строк перебування обвинуваченого під вартою не можна визнати таким, що є свавільним або таким, що порушує принцип справедливої співрозмірності. Продовжуючи тримання під вартою обвинуваченому, суд застосовує таке обмеження його права на свободу, виходячи з потреб цього судового розгляду, як суворий виняток із загального правила презумпції на користь свободи та гарантій недопущення свавільного затримання і тримання під вартою, які з огляду на практику Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України») для суду залишається домінантним керівним принципом і в цьому випадку, враховуючи мету застосування запобіжного заходу - допровадження обвинуваченого до компетентного судового органу, як того вимагають справжні інтереси суспільства щодо повного, неупередженого та як можливо швидкого у продовж розумного строку проведення цього судового розгляду.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підсудним обов`язків передбачених цим Кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави.
Відповідно ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, зокрема що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, раніш судимий, вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Згідно ч.6 ст.194 КПК України зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196, 197, 201, 202, 205, 314-316, 331, 369 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 діб - з 29 травня 2025 року по 27 липня 2025 року включно.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.
Визначити заставу у розмірі 90 840 грн. (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн., що становить 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Хустського районного суду.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
Роз`яснити ОСОБА_4 що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Хустського районного суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Ужгородського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Ужгородського СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Хустський районний суд.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику обвинуваченого та начальнику слідчого ізолятора м. Ужгород Закарпатської області.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 28 травня 2025 р. о 09 год. 30 хв.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1