Провадження № 1-кс/344/4723/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні № 0000315 від 01.05.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 149 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000315 від 01.05.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 149 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 в період часу з червня 2024 по березень 2025 року неодноразово виїжджала за кордон на територію Народної Республіки Бангладеш.

Приблизно, в період часу з квітня по травень 2025 року, більш точної дати та часу не встановлено у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на підшукання на території Івано-Франківської області молодих дівчат приємної зовнішності, з метою їх вербування та переміщення через державний кордон України, які ніде не працюють, не мають постійного джерела отримання доходів для належного існування, знаходяться в тяжких життєвих обставинах, з метою їх сексуальної експлуатації за грошову винагороду на території Народної Республіки Бангладеш.

Так, в червні 2025 року ОСОБА_5 , діючи умисно, маючи умисел на здійснення вербування для сексуальної експлуатації за грошову винагороду, підшукала на території Івано-Франківської області ОСОБА_8 .

15 червня 2025 року, близько 14.11 год. ОСОБА_5 знаходячись в автомобілі марки «Hyndai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який був припаркований неподалік будинку № 78, по вул. Січових Стрільців в м. Івано-Франківську, зустрілася з ОСОБА_8 з метою її вербування та переміщення через державний кордон України. В подальшому для проведення бесіди та більш тіснішого знайомства, ОСОБА_5 запропонувала поїхати на АЗС «ОККО», що по вул. Хриплиньска, 9 в м. Івано-Франківську. Під час спілкування ОСОБА_5 дізналась, що ОСОБА_8 ніде не працює, не має постійних джерел матеріального прибутку для належного існування та має боргові зобов`язання.

Розуміючи, що на ОСОБА_8 можна здійснювати вплив, і вона перебуває в тяжких життєвих обставинах, не має постійної роботи і засобів для існування, має боргові зобов`язання, тобто перебуває в уразливому стані, діючи умисно, маючи умисел на вербування та переміщення людини через державний кордон України з метою її передачі іншим особам для сексуальної експлуатації на території Народної Республіки Бангладеш, пообіцяла останній належні умови проживання та отримання прибутку в розмірі 4000 доларів США на місяць, за гарно проведений вечір, за надання екскортних та сексуальних послуг багатому чоловіку. ОСОБА_8 перебуваючи в уразливому стані, погодилась на пропозицію ОСОБА_5 , яка отримавши згоду, таким чином, завербувала її для подальшої сексуальної експлуатації за кордоном.

Дії ОСОБА_5 суперечать вимогам ст. 43 Конституції України, Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, та покарання за неї, що доповнює Конвенцію ООН проти транснаціональної організованої злочинності 2000 року (набув чинності для України 21.05.2004), і Конвенції Ради Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми 2005 року (набула чинності для України 01.03.2011), які забороняють використання сексуальної експлуатації, визначають поняття торгівлі людьми, окреслюють коло суспільно-небезпечних діянь, які підлягають обов`язковій криміналізації, передбачають основні стандарти запобігання, протидії торгівлі людьми.

Отримавши згоду, завербованої ОСОБА_8 на виїзд за кордон, ОСОБА_5 під час зустрічі повідомила останній умови переїзду, а саме спочатку автомобільним транспортом потрібно приїхати у Республіку Польща, після того літаком до Турецької Республіки, а вже звідти також літаком у Народну Республіку Бангладеш. При цьому всі витрати пов`язані із перельотом літаком в тому числі купівлі квитків бере на себе вказаний вище багатий чоловік.

ОСОБА_8 будучи переконаною у добросовісних намірах ОСОБА_5 та довіряючи їй, погодилася на умови останньої, узгодивши спільний виїзд 28.06.2025 до Республіки Польща, з подальшим кінцевим перельотом у Народну Республіку Бангладеш.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Підмихайля, Калуського району, Івано-Франківської області, зареєстрована та проживаюча у АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, розлучена, маюча на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судима, підозрюється у вербуванні людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману та використанням уразливого стану потерпілої.

26 червня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 149 КК України.

Прокурор клопотання підтримав з мотивів наведених в ньому, просив клопотання задовольнити.

Захисник в судовому засіданні просив обрати щодо його підзахисної нічний домашній арешт, щоб його підзахисна могла забезпечити щоденні потреби (купівля необхідного та х врахуванням наявності дитини, якій 5 років).

Підозрювана в судовому засіданні підтримала думку захисника. Суду пояснила, що є одинокою матір`ю, на її утриманні є малолітня дочка, з якою при необхідності доглдають матір, бабуся, які проживають в с.Підмихайлля. Вину визнає. Просила задовольнити клопотання частково та обрати щодо неї домашній арешт в нічний час.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, є реальним, оскільки, ОСОБА_5 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення нею злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винною у вчиненні злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, є реальним, оскільки, ОСОБА_5 стануть відомі їх повні анкетні дані, після чого вона, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик є реальним, оскільки підозрювана ОСОБА_5 може приховувати докази її злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, є реальним, оскільки дії ОСОБА_5 носять неодноразовий характер тому з метою продовження своєї злочинної діяльності знову може вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із у вербуванням, переміщенні людини з метою її подальшої експлуатації.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не можливе, оскільки такий вид запобіжного заходу не виключатиме ризики впливу підозрюваної на потерпілу та свідків у ході спілкування з останніми.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

З матеріалів клопотання вбачається, що 26 червня 2025 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину передбаченого ч. 1 ст. 149 КК України.

Обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, які вказані у протоколі допиту потерпілої ОСОБА_8 , протоколах допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання за його вчинення позбавлення волі на строк до восьми років.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 149 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що підозрювана злочин вчинила вперше, вину визнає, але оскільки матеріали справи містяться пояснення свідків то підозрювана зможе впливати на їх показання, що не зможе запобігти ризикам зазначеним у клопотанні, а тому слід застосувати цілодобовий домашній арешт.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, відтак клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши їй залишати місце постійного проживання квартири АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, на строк до 25.08.2025 включно, в межах строку досудового розслідування, з покладенням на неї додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, і саме такий запобіжний захід, буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши їй залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_2 , на строк до 25.08.2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні щодо обставин кримінальних правопорушень;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Суд роз`яснює, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 27.06.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_11