ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/141/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/210/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ст. 336 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 р.

Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянула, в режимі відеоконференцзв`язку, у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Лановецького районного суду Тернопільської області від 09 квітня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 листопада 2024 року за № 0000236, яким

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, із середньою освітою, раніше не судимого

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Визначено рахувати строк відбування покарання ОСОБА_9 з моменту звернення вироку до виконання.

Як визнав суд, у ОСОБА_8 , після введення воєнного стану в Україні (конкретна дата не встановлена, але не пізніше як 02 вересня 2024 року), виник кримінально-протиправний умисел на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Зокрема, ОСОБА_8 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), був військовозобов`язаним та, згідно з рішенням військово-лікарської комісії від 28 серпня 2024 року №1314/2, придатним до військової служби.

ОСОБА_8 не мав відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від привозу на військову службу під час мобілізації.

Водночас, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, переслідуючи мету ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в умовах особливого періоду, в порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом, знаходячись в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ), був ознайомлений з повісткою з вимогою прибути 02 вересня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у складі команди № НОМЕР_1 НЦ для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, за військово-обліковою спеціальністю № 100. Водночас, у вказаній в повістці дату та час, а саме 02 вересня 2024 року, ОСОБА_8 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у складі команди № НОМЕР_1 НЦ для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних на те причин, не прибув.

ОСОБА_8 упродовж періоду часу з 02 вересня 2024 р до 03 лютого 2025 р. не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_3 про причини неявки, вільний час проводить на власний розсуд до теперішнього часу.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій свого підзахисного, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення надто суворого покарання, неврахування пом`якшуючих обставин.

Звертає увагу, що ОСОБА_8 вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити та призначити покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.

До початку апеляційного розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала до апеляційного суду клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336КК України на підставі ст.48 КК України.

В обґрунтування доводів клопотання вказує, що ОСОБА_8 перестав бути суспільно небезпечним, оскільки розпочав виконання військового обов`язку, призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 . Вказані обставини, свідчать про те, що обстановка, яка оточувала обвинуваченого на момент вчинення кримінального правопорушення, змінилася таким чином, що позитивно впливає на нього і робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення.

Вважає, що оскільки ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив нетяжкий злочин, на даний час перестав бути суспільно небезпечною особою, до нього слід застосувати ст. 48 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, проте повідомив суд, що у зв`язку з проходженням військової служби по мобілізації не має можливості приймати участь у розгляді справи, а тому просить проводити судове засідання без його участі. Одночасно, у поданій до апеляційного суду заяві, обвинувачений ОСОБА_8 повідомив, що підтримує клопотання, подане його захисником ОСОБА_7 і просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ст.336 КК України на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала подане клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності і, з наведених у ньому мотивів, просить клопотання задовольнити та звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України; прокурора, який не заперечує щодо задоволення клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ст.336 КК України на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 09 квітня 2025 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що обвинувачений ОСОБА_8 , визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого за ст.336 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті і повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують.

Разом з тим, на час розгляду провадження в суді апеляційної інстанції встановлені наступні обставини.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №3/1832 від 14 квітня 2025 року, ОСОБА_8 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10 квітня 2025 року № 3/1787 призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 . (а.п.4 2)

Вказана обставина стверджується довідкою, виданою військовою частиною НОМЕР_2 від 10 червня 2025 року № 862, долученою захисником до поданого клопотання, за змістом якої сержант ОСОБА_8 перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 .

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що на даний час, ОСОБА_8 проходить військову службу в лавах Збройних Сил України та просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст. 48 КК України - це право, а не обов`язок суду. А застосування ст. 48 КК України є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи яка вчинила кримінальне правопорушення, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаний з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язківку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26.03.2019 року у справі № 569/20/14-к, провадження № 51-2661км18 та від 04.02.2021 року у справі № 953/21593/19, провадження № 51-5619км20.

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення у зв`язку зі зміною обстановки, колегія суддів враховує, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, визнав свою вину, щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що ОСОБА_8 , який вироком суду першої інстанції визнаний винним в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, з 10 квітня 2025 року проходить військову службу в лавах Збройних Сил України.

Вказана обставина, на переконання апеляційного суду, свідчать про те, що обстановка, яка оточувала обвинуваченого на момент вчинення кримінального правопорушення, змінилася таким чином, що позитивно впливає на нього і робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення. У результаті таких змін в житті обвинуваченого ОСОБА_8 істотно змінилась морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим, на думку суду, втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав щодо звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

З огляду на викладене, обвинувальний вирок відносно ОСОБА_9 слід скасувати, а кримінальне провадження закрити, відповідно до п.1 ч.2 ст. 284, ст.ст.285, 417 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, ст.48 КК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Лановецького районного суду Тернопільської області від 02 квітня 2025 року відносно ОСОБА_8 скасувати.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ст.336 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку з його звільненням від кримінальної відповідальності.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді