печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 28.03.2025 про закриття кримінального провадження № 0000166, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2023,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 28.03.2025 про закриття кримінального провадження № 0000166, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2023.

Обґрунтовуючи підстави звернення зі скаргою, особа, яка звернулась зі скаргою вважає, що постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, оскільки є необгрунтованою, а досудове розслідування не проводилося. Окрім цього, представник особи, яка звернулась зі скаргою, просила про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження, яке обгрунтовується тим, що ОСОБА_5 отримав копію постанови про закриття кримінального провадження 17.04.2025.

У судове засідання особа, яка звернулась зі скаргою, не з`явилась. В матеріалах справи міститься заява про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримав, просив задовольнити.

У судове засідання слідчий не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Разом з тим, на запит слідчого судді було надано матеріали закритого кримінального провадження № 0000166.

Вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи особи, яка звернулась зі скаргою, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду зі скаргою, суд зважає на об`єктивні обставини пропуску строку на оскарження, а саме ту обставину, що ОСОБА_3 отримав та ознайомився з постановою про закриття кримінального провадження від 28.03.2025 лише 17.04.2025.

Враховуючи положення ст. 303, 304 КПК України, та беручи до уваги, що строк на подання скарги було пропущено з поважної причини, з метою захисту та дотримання прав, свобод та інтересів останньої, суд вважає необхідним поновити строк звернення до суду зі скаргою.

Під час розгляду скарги встановлено, що слідчими Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000166, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 382 КК України.

Вказане провадження розпочато на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/4886/23-к від 20.02.2023, якою зобов?язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 30.01.2023 щодо можливих неправомірних дій, вчинених окремими службовими особами Дніпровського УП ГУНП вм. Києві, які полягають у невиконанні ухвали слідчого судді.

Постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 28.03.2025 кримінальне провадження № 0000166 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 382 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності у діянні особи складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено обставини, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23736/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000166 про закриття кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Досудове розслідування проведено неповно та однобічно, зокрема, не проведено допиту жодних осіб, для встановлення фактичних обставин справи, зокрема, заявника, який у провадженні визнано потерпілим, не вчинено інших процесуальних та слідчих дій, спрямованих на встановлення чи спростування обставин, викладених в заяві про вчинення злочину.

Також, фактично обставини ймовірного невиконання рішення суду слідчим не встановлювались, а постанова грунтується на відомостях, які містяться у листі за підписом т.в.о. начальника відділу дізнання Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 .

Разом з тим, слідчий суддя не може погодитись з вказаним висновком слідчого, оскільки доказів, які підтверджують обставини, викладені в зазначеному листі слідчому не надавались та слілчим ОСОБА_4 не перевірялись.

Крім цього, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим не виконані вказівки прокурора ОСОБА_7 , зокрема:

-не встановлено та не допитано слідчого у кримінальному провадженні № 0006275 щодо обставин, викладених у заяві ОСОБА_3 ;

-не допитано заявника ОСОБА_3 , що вказаних обставин.

Таким чином, слідчий не здійснив необхідних слідчих дій, направлених на збирання доказів для встановлення фактичних обставин справи, не вчинено інших процесуальних та слідчих дій, спрямованих на встановлення чи спростування обставин, викладених в заяві ОСОБА_3 про вчинення злочину.

Крім цього, вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст. 284 КПК України, згідно якої, зокрема, кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, резолютивна частина оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 28.03.2025 суперечить її мотивувальній частині.

Зі змісту постанови вбачається, що кримінальне провадження № 0000166 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України, тобто за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом з тим, закриття кримінального провадження з таких підстав допускається тільки, якщо в діях конкретної особи відсутній відповідний склад, однак подія злочину наявна.

Тобто, вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, які мали бути встановлені під час досудового розслідування, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів у правильності прийнятого рішення.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова про закриття провадження не може вважатись законною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 28.03.2025 - поновити.

Скаргу - задовольнити.

Постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 28.03.2025 про закриття кримінального провадження № 0000166, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2023 - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000166 повернути до Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, для здійснення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1