Провадження № 1-кс/686/3939/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні, клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТзОВ «Н2+О», про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 0000731,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, поданим у інтересах ТзОВ «Н2+О» про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 06 листопада 2024 року у кримінальному провадженні № 0000731, а саме на виробничий цех та складське приміщення, розташовані за адресою м. Хмельницький вул.. Глушенкова Володимира,2/6, які належать на праві власності ТОВ « Н2+О».

У обґрунтування поданого клопотання зазначив, вказане нерухоме майно не містить будь яких відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та вони не є предметом злочину, не використовувались для його вчинення та не отриманні злочинним шляхом. Дані об`єкти нерухомості використовуються виключно для законної господарської діяльності підприємств видуву пляшок для виробництва напоїв. Окрім того накладений арешт порушує конституційне право на підприємницьку діяльність та призводить до невиправданих матеріальних збитків для підприємства. Тому заявник вважає вказаний арешт необґрунтованим, безпідставним та просить його скасувати.

Представники власника майна адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , в судовому засіданні вимоги клопотання підтримали та просили їх задоволити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав заяву в якій висловив свої заперечення .

Дослідивши доводи клопотання, долучені до нього документи, заяву прокурора, слідчий суддя приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відділом розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000731 від 01.07.2024 за ст. 364-1 ч.2 КК України та за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

В межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження - 01.11.2024 проведено санкціонований обшук, за місцем знаходження виробничих потужностей та складського приміщення ПП «Рудпол», а саме в приміщенні № 2/6 по вул. Глушенкова Володимира, м. Хмельницький, яке належить на праві власності ТОВ «Н2+0».

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 06 листопада 2024 року, з-поміж іншого, було накладено арешт з тимчасовим позбавленням права на розпорядження та користування на вказані виробничий цех та складське приміщення.

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, приміщення за адресою: м. Хмельницький, вул. Глушенкова Володимира (колишня назва Кирпоноса генерала) 2/6 належить на праві власності ТОВ «Н2+0» .

Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Тому, при вирішенні даного клопотання слідчий суддя приймає до уваги доводи заявника з приводу того, що накладений арешт ускладнює ведення господарської діяльності, та призводить до невиправданих матеріальних збитків для підприємства.

Враховуючи викладене, наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та те що на даний час провадження у справі не закінчено, проводиться досудове розслідування, проте, накладений арешт є перешкодою для здійснення господарської діяльності. У даному випадку арешт накладено на виробничий цех та складське приміщення де зберігаються пляшки з водою, що визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Разом з тим, вказані пляшки можуть бути вилучені, описані та збережені у інший спосіб без блокування усієї виробничо-господарської діяльності Товариства. Сам факт знаходження пляшок з водою у зазначених приміщеннях не потребує обов`язкового арешту усього майнового комплексу. На думку слідчого судді, заборони передбачені арештом неспівмірні з метою забезпечення збереження речових доказів. Такий захід не відповідає принципу пропорційності та суперечить завданню кримінального провадження щодо забезпечення балансу між інтересами слідства та правами власника .

Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України, не допускається накладення арешту на майно, якщо цілі арешту можуть бути досягнуті менш обтяжливим способом. У даному випадку сторона обвинувачення мала б вжити альтернативних заходів, таких як опис і вилучення відповідних пляшок з водою, або їх переміщення до іншого сховища.

Враховуючи наведені обставини, приходжу до висновку про необхідність у скасуванні арешту на спірне майно.

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТзОВ «Н2+О», про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 0000731 задоволити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 06 листопада 2024 року, у кримінальному провадженні № 0000731, на виробничий цех та складське приміщення, що розташовані за адресою м. Хмельницький вул. Глушенкова Володимира,2/6, які належать на праві власності ТОВ « Н2+О».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя