Справа 688/2995/25
№ 1-кп/688/215/25
Вирок

Іменем України

03 липня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі засідань у м. Шепетівка кримінальне провадження № 0000331 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Орджонікідзевська Сунженського району Чечено-Інгушської АРСР російської федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з початковою загальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, востаннє вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.12.2024 за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 5 років 8 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

20 лютого 2024 року близько о 13 год 30 хв, ОСОБА_4 , проник на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , в якому проживає потерпіла ОСОБА_6 , де шляхом підбору ключа відчинив замок вхідних дверей та, з метою викрадення чужого майна, проник в будинок вищевказаного домоволодіння. Надалі ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, який введений в дію України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України №2.102-ІХ від 24.02.2022, строк дії якого продовжено згідно Указу Президента України № 49/2024 від

05.02.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №3564-ІХ від 06.02.2024, керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення крадіжки чужого майна та незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, перебуваючи в спальній кімнаті будинку, з кишені сумки викрав грошові кошти в сумі 1400 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 20.02.2024 становить 38,2847 грн за 1 долар США, на загальну суму 53598,58 грн та 1000 грн, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 54598,58 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням в житло, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

2. Відомості про укладену угоду.

27 червня 2025 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно з цією угодою, обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та узгодили ОСОБА_4 міру покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання з покаранням за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.12.2024, остаточно визначити покарання у виді 6 років позбавлення волі.

3. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону і ухваленні вироку, положення закону, якими суд керувався.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких і тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 пояснила, що є всі підстави для визнання винуватості, їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості та просила затвердити означену угоду.

Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду на укладення угоди та просила суд затвердити угоду про визнання винуватості за її відсутності.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, визначена у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, з врахуванням ч. 4 ст. 70 КК України.

Умови угоди та її укладення не суперечать інтересам суспільства, дозволяють уникнути часових та матеріальних витрат, пов`язаних із провадженням кримінального провадження, сприяють забезпеченню швидкого судового провадження без порушення прав сторін та заподіяння шкоди будь-чиїм інтересам. Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

4. Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

ОСОБА_4 раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на обліку в органі пробації не перебуває, не працює.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив кримінальних правопорушень.

5. Призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання, судом повинні враховуватись ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання відповідно до вимог ст. ст. 66, 67 КК України.

Із врахуванням всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що умови угоди не порушують жодних прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого в порядку ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області, скасувати.

З метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, з огляду на наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, що були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 469, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000331, укладену 27 червня 2025 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання даного покарання та покарання, яке призначене вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.12.2024, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 27.04.2024 року (затримання), зарахувавши у строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк тримання під вартою з 27.04.2024 до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази: фотозображення, що передане на зберігання потерпілій залишити ОСОБА_6 ; DVD-R диски, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження; чоловічі черевики 43 розміру, що зберігаються у камері зберігання речових доказів Шепетівського РУП повернути ОСОБА_7 ; чоловічу барсетку, що зберігається у камері зберігання речових доказів Шепетівського РУП повернути ОСОБА_6 .

Скасувати арешт на речові докази, накладені ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.03.2024.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судової експертизи у сумі 3029,12 грн у дохід держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_8