Провадження № 1-кс/554/8558/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року місто Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000299 від 19.03.2025 року,-

В С Т А Н О В И В :

07.07.2025 року до Шевченківського районного суду міста Полтави надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000299 від 19.03.2025 року.

В обґрунтування зазначив, що у кримінальному провадженні №0000299 від 19.03.2025 досудове розслідування здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 201-2, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 199 КК України.

В межах цього провадження ухвалами Октябрського районного суду м. Полтави від 11.10.2024 та 13.02.2025 було накладено арешт на транспортний засіб Volvo V70 vin-код НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , сірий, 2002 р.в.., зокрема шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування.

У поданому клопотанні власник майна просить скасувати арешт, посилаючись на те, що автомобіль нібито використовується для захисту територіальної цілісності України, а тому подальше утримання під арештом порушує права власника та перешкоджає військовим потребам.

07.07.2025 року заявник надав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Слідчий в судове засіданні не з`вився, надав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності та заперечив проти задоволення даного клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів судового розгляду даного клопотання не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя проходить до висновку про відмову у задоволення клопотання, зі слідуючих підстав.

Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

ОСОБА_3 подав клопотання про скасування арешту майна, мотивуючи тим, що автомобіль використовується для захисту територіальної цілісності України.

Разом із тим, клопотання не містить жодного належного та допустимого доказу, які б підтверджували офіційне залучення цього авто до складу майна Збройних Сил України, погодження передачі або використання автомобіля військовим підрозділом (немає листів, витягів з обліку, наказів, актів приймання від органу оборони), наявність причин, які свідчили б про відпадання необхідності арешту майна (зокрема, обставини в кримінальному провадженні не змінились, майно арештовано, як речовий доказ тощо).

Окрім того, арешт майна накладено в межах кримінального провадження за фактами, що стосуються зловживання гуманітарною допомогою, а отже, потреба в забезпеченні речових доказів залишається.

Надані документи акт приймання-передачі від благодійної організації та довіреність від 25 квітня 2024 року на фізичну особу ОСОБА_3 не є достатніми для встановлення правового статусу користувача гуманітарного авто для оборонних цілей в умовах воєнного часу, як суб`єкта, що має право вимагати скасування арешту.

Крім того, суду не надані документи, які б підтверджували права на керування авто, а саме копію посвідчення водія ОСОБА_3 з відповідною категорією, наказ військової частини про закріплення гуманітарного транспортного засобу за вказаним військовослужбовцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасований, якщо буде доведено, що відпала потреба в його застосуванні. Таких доказів заявником не надано.

Відповідно до ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Такими передбаченими у ст.7 КПК України засадами кримінального провадження є, крім інших, змагальність сторін та свобода у поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також диспозитивність.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з положеннями ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт може бути скасований у разі доведеності того, що відпала потреба в його застосуванні. Проте в даному випадку заявник таких доказів не надав, а отже, підстави для скасування арешту відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 22, 26, 170, 173, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000299 від 19.03.2025 року - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1