Провадження № 1-кс/686/3863/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 00001347 від 20.09.2024 р., за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2, ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2025 р. слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, яке 14.04.2025 р., було тимчасово вилучене, в ході проведення обшуку у будинку АДРЕСА_1 , а саме належні ОСОБА_4 мобільний телефон марки « Iphone 13 pro max», синього кольору з сім картою «Лайф» НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 , поміщений до сейф-пакету № CRI 7244555; 34 купюри номіналом по 100 доларів США, на загальну суму 3400 доларів США, поміщені до сейф-пакету № CRI 1244557; 50 купюр номіналом 1000 грн., три купюри номіналом по 500 грн., на загальну суму 51 500 грн., поміщені до сейф-пакету № CRI 1244552; в ході затримання, в порядку ст.208 КПК України, ОСОБА_4 , зокрема на належні останньому мобільний телефон марки «Iphone 14 pro max», фіолетового кольору, із сім картою «ВФ Укравїни» із номером НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 , ІМЕІ НОМЕР_6 , поміщений до сейф-пакету № CRI 1244556, а також, в ході проведення обшуку в автомобілі марки HYUNDAI, моделі ACCENT чорного кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 , а саме на ймовірно належні ОСОБА_5 автомобіль марки «HYUNDAI», моделі «ACCENT», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_8 , поміщений на майданчик тимчасово тримання транспортних засобів ГУНП в Хмельницькій області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 , поміщене до сейф-пакету № WAR 1118475, з метою збереження речових доказів.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Зі змісту ч.3 ст.170 КПК України, вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане слідчим клопотання не відповідає.

Так, у поданому клопотанні слідчий не аргументує достатнім чином, які підстави, мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна у вказаному кримінальному провадженні наявні, відсутнє обґрунтування, яке значення має вилучені транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та грошові кошти, дозвіл на відшукання яких не було надано ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, на які просить накласти арешт прокурор, як речові докази та які обставини, за допомогою цих доказів, можливо довести у кримінальному провадженні №00001347, а відтак, яка необхідність у накладенні арешту саме на це майно. В цьому контексті наявність постанови слідчого про визнання майна речовими доказами, в якій також відсутня аргументація щодо висвітлення ознак речових доказів, не є визначальним юридичним фактом для оцінки відповідності речей вимогам ст.98 КПК України. Зокрема, у клопотанні слідчого відсутня будь-яка аргументація, яке значення вилучене майно, має як речові докази для встановлення обставин, з тих, що відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, яке розслідується по факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч. 3 ст. 307 КК України.

Також, у клопотанні слідчого зазначено про необхідність накладення арешту на транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу при цьому до клопотання долучено копію протоколу обшуку, який був проведений в автомобілі, однак документів, які б підтверджували належність цього транспортного засобу саме ОСОБА_5 або іншій особі до матеріалів клопотання не долучено.

Окрім цього, у клопотанні слідчого вказано, що вилучений автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу належать ОСОБА_5 , проте доказів повідомлення її про підозру до клопотання долучено не було, а отже відомостей про набуття нею статусу підозрюваної у кримінальному провадженні № 00001347, не має. Отже, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно, яке на даний час ймовірно належить третій особі, однак, суб`єктом звернення із таким клопотанням мав би бути прокурор.

Не наведено у клопотанні слідчого й про існування обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України. Не зазначено, яка є необхідність у застосуванні заборон відчуження, користування та розпорядження майном, на яке просить накласти арешт слідчий.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Однак, матеріали поданого прокурором клопотання не містять контактних даних осіб, яким належить майно, на яке просить накласти арешт прокурор, що позбавляє слідчого суддю можливості повідомити вказаних осіб про час і місце розгляду справи у передбачений законом строк.

Вказані недоліки позбавляють слідчого суддю можливості вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором, із зазначенням у розрізі кожного вилученого предмету його ознак речових доказів, визначених ст.98 КПК України, значення для кримінального провадження, мети накладення арешту, визначеної ст.170 КПК України, обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України, та на чиє майно він просить накласти арешт, з долученням документів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя