Провадження № 1-кс/127/6618/25
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим слідчого відділу Відділу поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000008 від 03.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно вилучене 17.05.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власники майна в судове засідання також не з`явились, однак, як зазначено у заяві слідчого ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду клопотання особи, у яких вилучено майно, повідомлялась слдчим.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим слідчого відділу Відділу поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000008 від 03.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.01.2025 до чергової частини відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №2 ОСОБА_6 , відповідно до якого 29.12.2024 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що невідома особа на ім`я ОСОБА_7 має у своєму розпорядженні фотознімки оголених неповнолітніх дітей.

Згідно з матеріалами ОЄ №17427 від 29.12.2024 о 23 год. 08 хв. було отримано повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , чоловік на ім`я ОСОБА_7 зберігає фотографії оголених неповнолітніх дітей. Зі слів заявниці, на зображеннях присутні її падчерки, до яких вказаний чоловік, ймовірно, вчиняв розпусні дії.

Під час виїзду слідчо-оперативної групи на місце події опитати осіб, зазначених у повідомленні, не вдалося, оскільки двері квартири ніхто не відчинив. У телефонній розмові громадянка ОСОБА_8 повідомила, що наразі не має можливості надати будь-які показання, та запевнила, що з нею та дітьми все гаразд. Згодом від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надійшла письмова заява, в якій вона просить не розглядати повідомлення щодо можливих розпусних дій стосовно її дітей.

У ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 (кімната гуртожитку), проживають ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його цивільна дружина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її дві малолітні доньки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

У рамках досудового розслідування допитано у якості свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительку АДРЕСА_3 . Свідок повідомила, що її періодично відвідує молодша сестра ОСОБА_12 , 2010 р.н., яка останній раз була в неї у грудні 2024 року. Від сестри вона дізналася, що її подруги неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розповідали про непристойну поведінку вітчима на ім`я ОСОБА_7 , який, за їх словами, «домагався» до них. Крім того, ОСОБА_13 показала свідку скріншоти фотознімків, які їй надіслала одна з дівчат. На цих фотознімках були зображені оголені діти. Також стало відомо, що ОСОБА_13 самостійно повідомляла про ці обставини на лінію «102».

Свідок зазначила, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проживають із вітчимом та матір`ю в одній кімнаті протягом приблизно чотирьох років.

Крім того, у ході досудового розслідування допитано у якості свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительку АДРЕСА_4 , яка повідомила, що по сусідству з нею, у кімнаті АДРЕСА_5 , близько трьох років проживають ОСОБА_5 , його цивільна дружина ОСОБА_8 та її двоє малолітніх доньок від попереднього шлюбу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 квітня 2025 року по справі №127/12761/25 надано дозвіл слідчим СВ відділу поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 та іншим слідчим, які перебувають у групі слідчих, на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення: комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, флеш-носіїв інформації, жорстких дисків, інших носіїв інформації, речей та документів, які мають відношення до даного кримінального провадження, зберегли на собі сліди вчинення злочину або здобуті внаслідок його вчинення та мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, або інших речей, вилучених законом з обігу.

В подальшому, 17.05.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено:

-мобільний телефон «Redmi Note 7», моделі M1901F7G, з сім-карткою НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , який було поміщено до спеціального пакету Національна поліція України RІС 2131309;

-мобільний телефон «Redmi Note 11», моделі 2201117TY, з сім-карткою НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 , IMEI: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_8 , який було поміщено до спеціального пакету Національна поліція України WAR 1965149.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000008 від 03.01.2025 та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Постановою слідчого від 17.05.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 17.05.2025 в ході провдення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під а саме на:

-мобільний телефон «Redmi Note 7», моделі M1901F7G, з сім-карткою НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , який було поміщено до спеціального пакету Національна поліція України RІС 2131309;

-мобільний телефон «Redmi Note 11», моделі 2201117TY, з сім-карткою НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 , IMEI: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_8 , який було поміщено до спеціального пакету Національна поліція України WAR 1965149.

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого СВ ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя