Справа № 204/4507/25
Провадження № 1-кс/204/1218/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року Чечелівський районний суд м. Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Донецьк, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 258 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2025 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби Безпеки України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпровської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000175 від 02.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України. У ході досудового розслідування повідомлено про підозру: ОСОБА_5 , про те, що він підозрюється у пособництві до вчинення терористичного акту, тобто у пособництві до вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя та здоров`я людини, настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258 КК України. У ході досудового розслідування встановлено, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, та у подальшому продовжено відповідними указами Президента України по теперішній час. З невстановленого досудовим розслідуванням часу представниками спеціальної служби іноземної держави Федеральної служби безпеки Російської Федерації посилено ведеться розвідувально-підривна діяльність проти України, що полягає: в ослабленні державної влади України та держави в цілому; її самостійності усередині країни та незалежності у міжнародних відносинах; захищеності території країни в існуючих кордонах від будь-яких посягань; підготовленості держави до захисту від зовнішньої збройної агресії або збройного конфлікту; дестабілізації суспільно політичної обстановки всередині країни; створенні умов для діяльності іноземної розвідки (вербування агентури серед жителів України); збиранні інформації, що представляє інтерес для іноземної розвідки та її подальшого використання РФ задля отримання переваг над Україною в області збройних сил, військових дій, зовнішньої політики, втручання у внутрішню політику суверенної держави, для маніпулювання суспільними настроями населення України, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів, організації інформаційної експансії з боку РФ тощо. При цьому, представники спеціальних служб Російської Федерації, усвідомлюючи перевагу вчинення злочинів, які можуть призвести до заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків, спрямованих на дестабілізацію суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, а також які завдають шкоди життю та здоров`ю громадян України, у тому числі військовослужбовців, співробітників правоохоронних органів та представників інших передбачених законодавством України військових формувань, з метою ослаблення держави, у невстановлений спосіб підшукували осіб, негативно налаштованих стосовно державної влади України. Так, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 18 год. 38 хв. 02.02.2025, представники спеціальних служб Російської Федерації звернулися до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та запропонували виготовити саморобний пристрій вибухової дії для вчинення в подальшому терористичного акту, на що останній дав добровільну згоду.У свою чергу, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на виготовлення саморобного пристрою вибухової дії для вчинення в подальшому невстановленими особами терористичного акту з використанням вказаного пристрою. На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_5 у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 18 год. 38 хв. 02.02.2025, за невстановлених обставин отримав (набув) елементи для виготовлення саморобного пристрою вибухової дії, а також мобільний телефон марки «Redmi 10 2022», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , s/n: НОМЕР_3 , та сім-картку з абонентським номером телефону оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 . Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 18 год. 38 хв. 02.02.2025, перебуваючи за місцем реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, виготовив саморобний пристрій вибухової дії. В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 18 год. 38 хв. 02.02.2025, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок, заклав саморобний пристрій вибухової дії та вищезазначений мобільний телефон у невстановленому в ході досудового розслідування місці. У подальшому, вказаний саморобний пристрій вибухової дії та мобільний телефон, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 18 год. 38 хв. 02.02.2025, забрали ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яких невстановлені в ході досудового розслідування представники спеціальних служб Російської Федерації залучили до здійснення вказаної протиправної діяльності. У подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прибули до ділянки місцевості перед будівлею ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_3 , та розмістили саморобний пристрій вибухової дії і вищевказаний мобільний телефон (для здійснення фіксації вибуху) у безпосередній близькості до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після чого, о 18 год. 38 хв. 02.02.2025 відбувся вибух вказаного саморобного пристрою вибухової дії, внаслідок чого військовослужбовець вищевказаного ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , отримав тілесні ушкодження. Слід зазначити, що ОСОБА_5 було достовірно відомо про те, що вказаний вибуховий пристрій буде використано невстановленими особами для здійснення вибуху з метою порушення громадської безпеки та залякування населення. Таким чином, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 02.02.2024, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , виготовив саморобний пристрій вибухової дії, який, в подальшому, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 02.02.2024, разом з мобільним телефоном марки «Redmi 10 2022», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , s/n: НОМЕР_3 , з сім-карткою з абонентським номером телефону оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 заклав у невстановленому в ході досудового розслідування місці у м. Павлоград Дніпропетровської області. Своїми умисними діями, які виразилися у пособництві до вчинення терористичного акту за попередньою змовою групою осіб, тобто у пособництві до вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя, настання інших тяжких наслідків, якщо такі дії були вчинені з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258 КК України. Громадянин України ОСОБА_5 , керуючись єдиним злочинним умислом направленим на пособництво у вчиненні терористичного, тобто вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя, настання інших тяжких наслідків, якщо такі дії були вчинені з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 02.02.2024, виготовив саморобний пристрій вибухової дії, який, в подальшому, разом з мобільним телефоном марки «Redmi 10 2022», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , s/n: НОМЕР_3 , з сім-карткою з абонентським номером телефону оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 заклав у невстановленому в ході досудового розслідування місці у м. Павлоград Дніпропетровської області. 05.02.2025 громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258 КК України, а саме у пособництві до вчинення терористичного акту за попередньою змовою групою осіб, тобто у пособництві до вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя, настання інших тяжких наслідків, якщо такі дії були вчинені з метою порушення громадської безпеки, залякування населення. Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 , підозри у скоєнні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 від 04.02.2025, за результатом проведення якого вилучено особистий мобільний телефон ОСОБА_5 , на який останньому надходили вказівки від представників спеціальних служб Російської Федерації, необхідні для виготовлення саморобного пристрою вибухової дії; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , за результатом проведення якого вилучено відповідне приладдя та речовини, які ОСОБА_5 використовував для виготовлення саморобного пристрою вибухової дії; протоколом огляду місця події від 02.05.2025; висновком експерта № 66 від 27.02.2025 за результатами проведення експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів; протоколом допиту як підозрюваного ОСОБА_5 від 04.02.2025, під час якого останній надав відомості щодо вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та визнав свою вину у вчиненні зазначеного злочину; протоколом слідчого експерименту від 04.02.2025-05.02.2025 за участю підозрюваного ОСОБА_5 , у ході якого останній надав детальну інформацію, з відтворенням на місцевості, щодо місць (адрес) придбання інгредієнтів, необхідних для виготовлення саморобного вибухового пристрою та подальшого прихованого розміщення вказаного саморобного вибухового пристрою; іншими матеріалами досудового розслідування у сукупності. 05.02.2025 ОСОБА_5 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 та п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України. Того ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258 КК України. 06.02.2025 Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська громадянину України ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 04.04.2025. 24.03.2025 керівником Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону було винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до трьох місяців тобто до 04.05.2025 включно. 31.03.2025 Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська громадянину України ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 04.05.2025. Так, з метою завершення досудового розслідування необхідно: отримати висновок комплексної судової експертизи дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу та молекулярно-генетичної експертизи, призначеної 20.03.2025; отримати висновок судово-медичної експертизи щодо наслідків отриманих поранень ОСОБА_10 , призначеної 27.03.2025; отримати відповідь на запит з АТ «ПУМБ», направленого 21.03.2025; провести огляд інформації, отриманої за результатами проведення тимчасових доступів до речей і документів у операторів мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» та ТОВ «лайфселл», з метою встановлення інформації щодо обставин вчинення ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 інкримінованих їм кримінальних правопорушень; отримати характеризуючі дані на підозрюваних у вказаному провадженні; виконати вимоги ст. 290 КПК України та інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність в яких виникне в ході проведення вище перелічених слідчих дій. Обставинами, що перешкоджали здійсненню вищевказаних слідчих (розшукових) дій та заходів є особлива складність кримінального провадження, а саме: великий обсяг проведення необхідних слідчий (розшукових) дій та прийняття процесуальних рішень; складність та тривалість проведення судових експертиз; великий обсяг інформації, отриманої під час здійснення досудового розслідування, яку необхідно перевірити, проаналізувати та прийняти відповідні процесуальні рішення з метою об`єктивного та неупередженого досудового розслідування; агресивна війна з боку Російської Федерації та введення воєнного стану в Україні. Враховуючи викладене, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно продовжити у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також тим, що до вказаної особи, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України повинен бути застосований саме такий запобіжний захід, так як ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК. Інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України. Метою та підставами застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії. Таким чином в ході досудового розслідування встановлені наступні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, з урахуванням повномасштабного вторгнення збройних сил та інших формувань Російської Федерації, а також вчинення ОСОБА_5 терористичного акту за попередньою змовою групою осіб, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 відповідає суспільному інтересу. Застосування до ОСОБА_5 тримання під вартою відповідає вимогам ч. 2 ст. 183 КПК України, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вченні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Враховуючи перераховані вище обставини, органом досудового розслідування вбачаються підстави для не визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 . Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Управління СБ України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000175 від 2 лютого 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

5 лютого 2025 року громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258 КК України.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 6 лютого 2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави, строком до 4 квітня 2025 року.

24 березня 2025 року постановою керівника Дніпровської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_11 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 4 травня 2025 року.

31 березня 2025 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, підозрюваному було продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 4 травня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000175, продовжено до п`яти місяців, тобто до 4 липня 2025 року.

У клопотанні слідчим та прокурором у судовому засіданні зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Наявність всіх зазначених ризиків було підтверджено у судовому засіданні.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 1 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, при розгляді даного клопотання суд враховує той факт, що на даний час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, що в свою чергу збільшує ризик втечі (переховування) підозрюваного настільки, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризику переховування.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця реєстрації та проживання, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень в яких він підозрюється може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також продовжити вчиняти протипарвну діяльність або вчинити нове кримінальне правопрушення, та те, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на 60 днів, тобто до 27 червня 2025 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 34, 81, 110, 131-132, 176-178, 183, 199, 219, 294, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 258 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення застави на 60 днів, тобто до 27 червня 2025 року.

Ухвалу направити до СВ СБ України в Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1