Провадження 1-кс/127/5693/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000251 внесеного до ЄРДР 03.04.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бар, Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження № 0000251 внесеного до ЄРДР 03.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, в ході розслідування якого у слідства виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 02.04.2025 інспекторами Сектору реагування патрульної поліції (далі СРПП) Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_7 та сержантом поліції ОСОБА_8 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами, які відповідно до Розстановки сил та засобів відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснювали несення служби на блокпосту по вул. Барське шосе у селищі Березина Якушинецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області.

В ході несення служби 02.04.2025 о 10 годині 19 хвилин вищевказаними працівниками поліції, на підставі ст. 31, ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», на блокпості по вул. Барське шосе у селищі Березина Якушинецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області було зупинено автомобіль марки ««Toyota Aygo», д.н.з. НОМЕР_1 , рух якого здійснювався з порушенням дотримання безпечної дистанції.

У ході спілкування з водієм вказаного транспортного засобу ОСОБА_4 працівниками поліції виявлено в останнього ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим йому було запропоновано на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у відповідному медичному закладі, на що ОСОБА_4 , погодився. Надалі, ОСОБА_4 у супроводі працівників поліції прибув до КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради», що за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 109в, де пройшов відповідний огляд та отримав позитивний висновок щодо вживання наркотичних засобів.

У подальшому, 02.04.2025 у період часу з 12 години по 12 годину 30 хвилин, перебуваючи на блокпості по вул. Барське шосе у селищі Березина Якушинецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_4 , маючи умисел на уникнення адміністративної відповідальності, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, не зважаючи на неодноразові попередження про відповідальність за таку пропозицію, діючи умисно, висловив пропозицію надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 20 000 гривень, а у подальшому у сумі 1000 доларів США (що відповідно до офіційного курсу становило 41 373 гривні) інспектору СРПП відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшому сержанту поліції ОСОБА_7 з метою уникнення адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В ході досудового розслідування було встановлено, що кримінальне правопорушення вчинив: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бар Вінницької області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

14.04.2025 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України -1 4.04.2025 будучи допитаним у якості підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно ст.63 Конституції України від дачі показів відмовився.

Обґрунтованість підозри в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- Рапортом від 02.04.2025;

- Протоколом огляду місця події блокпост по вул. Барське шосе у селещі Березино, Вінницького району, від 02.04.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

- Протоколом перегляду відеозапису;

- Постановою про визнання вилученого речовим доказом;

- Повідомленням про підозру від 14.04.2025 ОСОБА_4 ;

- Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

- Іншими матеріалами кримінального провадження.

На даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, який відноситься відповідно до ст. 12 Кримінального Кодексу України до нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до чотирьох років, тому в сторони кримінального провадження є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 може не виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків, переховуватись від органів досудового розслідування, так як останній постійного місця роботи та джерела доходу не має. Також з метою запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи вчиняти нові аналогічні злочини, незаконно впливати на свідків, а тому слідчий просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, слідчому судді пояснив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, по кримінальному провадженню існують ризики передбачені статтею 177 КПК України, зокрема підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час судового розгляду заперечив проти задоволення клопотання слідчого, слідчому судді пояснив, що 02.04.2025 його транспортний засіб було зупинено працівниками патрульної поліції, не дивлячись на те що він жодних наркотичних засобів не вживав, в ході перевірки на стан наркотичного сп`яніння у відповідному медичному закладі було отримано позитивний висновок щодо вживання наркотичної речовини канабісу, в подальшому він запропонував працівникам патрульної поліції грошові кошти (точної суми підозрюваний не пам`ятає) з метою уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, окрім того зазначив, що просто хотів що працівники патрульної поліції його швидше відпустили та жодного наміру на вчинення кримінального правопорушення він не мав.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримав заперечення підозрюваного, слідчому судді пояснив, що ОСОБА_4 на даний час з`являється за першим викликом до органу досудового розслідування та суду, з місця проживання не відлучається та відлучатись наміру не має, таким чином обов`язки вже фактично виконуються, а тому просив слідчого суддю відмовити в задоволення клопотання слідчого.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши клопотання слідчого, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 179 КПК України, передбачає, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно вимог ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Разом з тим, приписами ч. 6 ст. 194 КПК України передбачено, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, крім обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, суд може застосувати до особи, яка підозрюється у вчиненні такого кримінального правопорушення, один або декілька таких обмежувальних заходів:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження лікування від алкогольної, наркотичної або іншої залежності, від хвороб, що становлять небезпеку для оточуючих, направлення для проходження програми для кривдників.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити тиск на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, слід звернути увагу, що згідно положень чинного КПК України, на стадії досудового розслідування оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи.

На цій стадії слідчий суддя, враховуючи правову позицію ЄСПЛ, оцінює оголошену підозру лише з точки зору її обґрунтованості.

Так, згідно позиції, що висловлена у рішеннях ЄСПЛ і яку використовують слідчі судді, зокрема «Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Тобто, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

За наявності обґрунтованих даних, які спростовують усі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор має право змінити раніше повідомлену підозру чи, за наявності для цього підстав, прийняти рішення про закриття провадження.

В даному випадку, з`ясовані під час розгляду клопотання обставини свідчать про те, що повідомлення про підозру було здійснено за наявності фактичних даних, які давали прокурору можливість дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетним до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а додані до клопотання документи містять фактичні дані, які дають підстави слідчому судді на даній стадії процесу вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінують органи досудового розслідування, є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Отже, у даному випадку оголошена ОСОБА_4 підозра з огляду на практику ЄСПЛ відповідає критеріям обґрунтованості.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором наведені, відповідно до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, неодружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді штрафу розміром від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у нетяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що у разі незастосування до підозрюваного ОСОБА_4 дієвого запобіжного заходу, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім та зможе запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 179, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 45 (сорок п`ять) днів, тобто до 14 червня 2025 року включно, в межах строків досудового розслідування.

Строк дії ухвали слідчого судді визначити до 14 червня 2025 року включно.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання, місця роботи;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає за адресою: Вінницька область, Барський район, м. Бар, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, зазначених у даній ухвалі, до останнього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваного ОСОБА_4 здійснює слідчий, який проводить досудове розслідування кримінального провадження, а якщо справа перебуває у провадженні суду прокурор.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя