Номер провадження:1-кс/521/2008/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Одеса клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000490 від 15.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.3 ст.27, ч.3 ст.362, ч.3 ст.368, ч.3 ст.369 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить скасувати арешт на майно, а саме: з мобільного телефону марки «Apple» моделі «Iphone 13 Pro» ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із наявною у ньому сім-картою оператора «Київстар» із номером НОМЕР_3 , сім-картою оператора «Киівстар» із серійним номером НОМЕР_4 ; з сім-картки оператора «Orange» із серійним номером НОМЕР_5 ; з банківської картки АТ «ПУМБ» № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 ; з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 ; з банківської картки ПАТ АБ «Південний» № НОМЕР_9 ; з банківської картки ПАТ «МТБ БАНК» № НОМЕР_10 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 15.01.2025 у справі № 521/13009/24 (номер провадження: 1-кс/521/286/25) клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №0000490 від 15.03.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.3 ст.27, ч.3 ст.362, ч.3 ст.368, ч.3 ст.369 КК України було задоволено та накладено арешт на зазначене майно. Вважає, що викладені в ухвалі висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, оскільки арешт майна накладено необґрунтовано. Зазначає, що як вбачається зі змісту клопотання прокурора про накладення арешту на майно, прокурор визначив метою накладення арешту на вилучене майно його збереження як речового доказу, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послався на положення ст.170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна. Так, відповідно до матеріалів, долучених слідчим до поданого клопотання не надано жодного документа на підтвердження обґрунтування для накладення арешту на вилучене майно. До клопотання не долучено документів на підставі яких було проведено обшук у ОСОБА_4 (ухвала слідчого судді), відсутній протокол обшуку від 13.01.2025 за місцем її проживання. Натомість слідчим надано документи про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 та протокол обшуку, на підставі яких слідчим суддею було прийнято рішення про накладення арешту на вилучене у ОСОБА_4 майно. Відповідно до клопотання слідчим зазначено, що вилучене майно є речовими доказами, а також зважаючи на те, що зазначені у клопотанні банківські картки, сім-картки, мобільний телефон мають значення речових доказів, потребують спеціальних досліджень, проведення оглядів, з метою недопущення їх пошкодження та втрати та забезпечення їх належного зберігання. Однак, до клопотання про арешт майна жодного доказу на обґрунтування відповідності тимчасово вилученого у ОСОБА_7 майна категорії речових доказів та підстав для накладення арешту на вилучене майно додано не було. Постанова слідчого про визнання вилучених під час обшуку майна є формальною, слідчий лише формально посилається на норми кримінального процесуального законодавства. Крім того, просить звернути увагу, що згідно клопотання у сторони обвинувачення є підстави вважати, що на мобільному телефоні, вилученому в ОСОБА_4 , виявлено інформацію, яка має значення для досудового розслідування, однак в ході слідчої дії - обшуку, неможливо здійснити повний збір інформації, що обумовлює необхідність проведення додаткових слідчих дій щодо огляду вказаного мобільного телефону. Інформація, виявлена на мобільному телефоні ОСОБА_4 , повністю відповідає вимогам ч.1 ст.98 КПК України та може бути використана як доказ у кримінальному провадженні, вищевикладене дає підстави вважати, що вказаний мобільний телефон та банківські картки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Водночас до клопотання не надано жодного доказу про твердження слідчого. Слідчим не висвітлено та як наслідок не надано до суду доказів про зміст листування з іншими особами (щодо ймовірності причетності) до неправомірної діяльності.

З урахуванням викладених вище обставин вважає, що слідчий суддя дійшов хибного висновку стосовно доведеності органом досудового розслідування відповідності майна, на яке слідчий просив накласти арешт, критеріям речових доказів, визначеним ст.98 КПК України в даному кримінальному провадженні, внаслідок чого постановив необґрунтоване рішення про накладення арешту, у зв`язки з чим просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 15.01.2025 року та зазначене майно повернути ОСОБА_4 .

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, зазначивши, що на його думку потреба в арешті зазначеного майна відпала. Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 скеровано до суду на судовий розгляд, в якому відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування зазначене майно не значиться, тому арешт зазначеного у клопотанні майна в іншому кримінальному провадженні є безпідставинм.

Слідчий ОСОБА_8 надала до суду заяву, відповідно до змісту якої просила здійснити розгляд клопотання за її відсутності, зазначивши, що заперечує проти скасування арешту на зазначене майно, оскільки 22.01.2025 року прокурором Малиновської прокуратури м.Одеси ОСОБА_9 виділено із кримінального провадження №0000490 від 15.03.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.3 ст.27, ч.3 ст.362, ч.3 ст.368, ч.3 ст.369 КК України, в окреме провадження - матеріали досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_4 за ч.3 ст.369 КК України. За результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000186 від 22.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, 31 січня 2025 року до Малиновського районного суду м.Одеси скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Водночас, вилучені в ході проведення 13.01.2025 року санкціонованого обшуку, речі та майно, на яке ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси ОСОБА_10 накладено арешт, визнано постановою слідчого речовим доказом у кримінальному провадженні та встановлено, що в них містяться відомості, що мають значення для досудового розслідування. Проте, зазначені речі та майно, на яке ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси ОСОБА_10 накладено арешт не мають доказового значення у кримінальному провадженні №0000186 від 22.01.2025 року. На даний час у кримінальному провадженні №0000490 від 15.03.2023 року триває досудове розслідування, проводяться слідчі дії, спрямовані на повне, всебічне та неупереджене дослідження обставин скоєного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні клопотання адвоката.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку адвоката, враховуючи думки сторін, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддю встановлено, що ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 15.01.2025 року клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №0000490 від 15.03.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.3 ст.27, ч.3 ст.362, ч.3 ст.368, ч.3 ст. 369 КК України було задоволено та накладено арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 13 Pro» ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із наявною у ньому сім-картою оператора «Київстар» із номером НОМЕР_3 , сім-карта оператора «Киівстар» із серійним номером НОМЕР_4 ; сім-картку оператора «Orange» із серійним номером НОМЕР_5 ; банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 ; банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 ; банківську картку ПАТ АБ «Південний» № НОМЕР_9 ; банківську картку ПАТ «МТБ БАНК» № НОМЕР_10 , яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні із забороною користуватись та розпоряджатись зазначеним майном.

22.01.2025 року прокурором Малиновської прокуратури м.Одеси ОСОБА_9 виділено із кримінального провадження №0000490 від 15.03.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.3 ст.27, ч.3 ст.362, ч.3 ст.368, ч.3 ст.369 КК України, в окреме провадження матеріали досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_4 за ч.3 ст.369 КК України. За результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000186 від 22.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, 31.01.2025 року до Малиновського районного суду м.Одеси скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , за яким здійснюється судовий розгляд. Зазначені речі та майно у клопотанні, на яке ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 15.01.2025 року накладено арешт не мають доказового значення у кримінальному провадженні №0000186 від 22.01.2025 року та залишаються речовими доказами у кримінальному провадженні №0000490 від 15.03.2023 року, за яким на час розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області продовжується досудове розслідування.

Відповідно до постанови слідчого від 13.01.2025 вилучені в ході санкціонованого обшуку: мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 13 Pro» ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із наявною у ньому сім-картою оператора «Київстар» із номером НОМЕР_3 , сім-карта оператора «Киівстар» із серійним номером НОМЕР_4 ; сім-картку оператора «Orange» із серійним номером НОМЕР_5 ; банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 ; банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 ; банківську картку ПАТ АБ «Південний» № НОМЕР_9 ; банківську картку ПАТ «МТБ БАНК» № НОМЕР_10 , визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 15.01.2025 року застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, застосовано з метою збереження та дослідження речових доказів.

Таким чином на час розгляду клопотання органом досудового розслідування продовжується здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000490 від 15.03.2023 року, у якому містяться відомості про вилучення під час обшуку та арешт майна, яке належить ОСОБА_4 .

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального, провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Дія заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, було застосовано з метою збереження та подальшого дослідженні речових доказів, досудове розслідування триває, остаточне рішення у кримінальному провадженні не прийняте, тому вирішення питання про відсутність потреб у подальшому арешті зазначеного майна є передчасним, а обмеження права власності володіти та користуватися мобільним телефоном його власнику виправдовує потреби досудового розслідування на час розгляду даного клопотання. Посилання адвоката на ту обставину, що власник майна не є підозрюваною особою у кримінальному провадженні не є слушною, оскільки арешт майна може бути застосовний і до майна третьої особи, якою може бути фізична особа. За наведених обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-174, 309, 392 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1