МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/2966/24
Провадження № 1-кп/945/472/25
УХВАЛА

Іменем України

05 вересня 2025 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

захисника ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з розгляду кримінального провадження №0001329 від 20.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановив:

У провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 липня 2025 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 08 вересня 2025 року включно з визначенням розміру застави у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 грн.

Прокурором під час судового засідання було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» стосовно ОСОБА_5 , на обґрунтування якого зазначено про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказане клопотання просив задовольнити з мотивів, викладених у ньому.

Захисник у судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 заперечував проти продовження строків тримання під вартою, альтернативного запобіжного заходу не запропонував, вказав, що ризики, заявлені прокурором є надуманими та непідтвердженими. Звернув увагу суду на хворобливий вигляд обвинуваченого, вважає, що в умовах слідчого ізолятору відсутнє належне медичне забезпечення та ОСОБА_5 потребує негайного медичного огляду.

Крім того, захисник повідомив, що перед судовим засіданням під час конфіденційного спілкування із підзахисним, йому стало відомо, що відносно ОСОБА_5 співкамерниками вчиняється фізичне насилля, у тому числі сексуального характеру, а тому ОСОБА_5 не може за таких умов утримуватись в умовах СІЗО, а вказана ним інформація потребує негайної перевірки.

Обвинувачений ОСОБА_5 думку свого захисника підтримав та зазначив, що перебуває у камері № 317 і не бажає до неї повертатись.

Щодо вчинення насильства відносно обвинуваченого ОСОБА_5 прокурор заявив клопотання про призначення та проведення перевірки у відповідності до ст. 206 КПК України.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, з питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 суд дійшов до наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за санкцією якого можливе призначення покарання безальтернативно у вигляді «позбавлення волі» строком до 12 років.

На даний час у кримінальній справі призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, яка знаходиться на виконанні експертів Миколаївської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого переховування від суду. Так, останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років. Зазначена обставина сама пособі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності ризику переховування суд також враховує ту обставину, що матеріали кримінального провадження не містять жодних відомостей щодо наявних міцних соціальних зав`язків обвинуваченого, що могло би гарантувати присутність обвинуваченого в межах м. Миколаєва. Крім того, ОСОБА_5 має місце реєстрації в іншій області, де тривалий час і проживав: АДРЕСА_1 . Наведене створює обґрунтовані побоювання, що обвинувачений у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією, зможе переховуватись від суду, оскільки достатні стримуючі фактори відсутні.

Обґрунтованим вважає суд і твердження сторони обвинувачення щодо існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений, вразі застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, зобов`язаний повернутись до військової частини, яка тимчасово перебуває на території Миколаївської області та буде мати доступ до зброї. Будь-яких стримуючих факторів, судом не встановлено, а стороною захисту не надано.

При вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до ОСОБА_5 у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; репутацію обвинуваченого; відсутність жодних відомостей про міцність соціальних зв`язків, що ставить під сумнів можливість належного виконання обов`язків обвинуваченим; судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого.

Підстав для поміщення ОСОБА_5 до психіатричної медичної установи на даний час у суда не має. З метою визначення психічного стану здоров`я ОСОБА_5 , необхідності застосування до нього примусового лікування, призначено та триває проведення амбулаторної судової психіатричної експертизи. Доказів того, що стан здоров`я ОСОБА_5 перешкоджає подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства суду не надано, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосовано з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочину, який йому інкриміновано та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених статтями 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу і не перестали існувати, а застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, не передбачене ч. 8 ст. 176 КПК України.

При обчисленні строку продовження запобіжного заходу суд враховує, що ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 липня 2025 року запобіжний захід був продовжений до 08 вересня 2025 року включно. За таких обставин, строк продовження дії запобіжного заходу слід рахувати з 08 вересня 2025 року.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, розмір застави залишити у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 грн.

Щодо заяви захисника щодо вчинення насильства відносно ОСОБА_5 , у тому числі сексуального, співкамерниками камери № 317 суд зазначає наступне.

У статті 8 КПК України вказується, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (ч. 7 ст. 206 КПК України).

Згідно зі ст. 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.

ЄСПЛ у справі Сокіл проти України зазначив, що «Суд неодноразово наголошував на тому, що держава повинна забезпечити тримання ув`язненої особи в умовах, які відповідають принципу поваги до її людської гідності, а також належним чином забезпечити її здоров`я та добробут з огляду на практичні потреби ув`язнення (рішення у справі «Кудла проти Польщі»). Відсутність належної медичної допомоги може, таким чином, становити поводження, що суперечить статті 3 Конвенції (рішення у справах «Хумматов проти Азербайджану», «Ухань проти України», «Петухов проти України»).

Отже, беручи до уваги обставини, викладені захисником, суд з метою забезпечення всіх прав обвинуваченого ОСОБА_5 дійшов висновку про необхідність зобов`язання начальника ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» забезпечити належні умови утримання ОСОБА_5 в умовах ДУ в частині вжиття заходів щодо медичного обстеження обвинуваченого, в ході якого з`ясувати чи дійсно до нього застосовувалось фізичне насилля, у тому числі сексуального характеру в умовах ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор»; виявлення наявності/відсутності ускладнень стану здоров`я та надання останньому належної медичної допомоги (у разі потреби).

Крім того, суд вважає за необхідне доручити адміністрації ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» провести перевірку фактів щодо можливого застосування насильства відносно ОСОБА_5 , у тому числі сексуального характеру співкамерниками камери № 317. У разі виявлення порушень, забезпечити додержання прав обвинуваченого ОСОБА_5 , у тому числі вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Повідомлення захисника про вчинення сексуального насильства відносно ОСОБА_5 підлягає перевірки у порядку ст. 214 КПК України, шляхом внесення відомостей до ЄРДР, що необхідно доручити органу досудового розслідування - ГУ НП в Миколаївській області.

Суд зауважує, що відповідно до статті 26 Закону України «Про прокуратуру», нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян здійснює прокурор.

Пунктом 2 глави 5 розділу I Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України визначено, що нагляд за додержанням законодавства в СІЗО здійснюють Генеральний прокурор і підлеглі йому прокурори відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Прокурор, який здійснює нагляд, має право відвідувати СІЗО у будь-який час.

За таких обставин, заява захисника ОСОБА_5 щодо незабезпечення належних умов утримання в умовах ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» та можливого застосування насильства, у тому числі і сексуального характеру, підлягає перевірці у тому числі органами прокуратури, що необхідно доручити керівнику Миколаївської обласної прокуратури.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 176-178, 183, 193, 194, 199, 206, 331, 369, 372 КПК України, суд

постановив:

1. Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, на 60 діб до 06 листопада 2025 року включно, що є не більше ніж 60 днів з дати закінчення строку дії попередньої ухвали від 09 липня 2025 року.

Визначити розмір застави, після внесення якої обвинувачений повинен бути звільнений з-під варти, у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Покласти на ОСОБА_5 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

-прибувати за кожною вимогою суду;

-не відлучатися з с. Олександрівка Кіровоградської області, без дозволу прокурора або суду;

-повідомляти прокурора та суд, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

2. Зобов`язати Державну установу Миколаївський слідчий ізолятор (54000, м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, 5) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого з`ясувати чи дійсно до нього застосовувалось фізичне насилля, у тому числі сексуального характеру в умовах ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Державній установі Миколаївський слідчий ізолятор повідомити негайно суд про хід виконання ухвали в частині проведення судово-медичного обстеження.

3. Зобов`язати Державну установу Миколаївський слідчий ізолятор (54000, м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, 5) забезпечити невідкладне медичне обстеження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на предмет виявлення наявності/відсутності ускладнень стану здоров`я, та надання останньому належної медичної допомоги (у разі потреби), про що повідомити суд протягом 10 днів.

4. Зобов`язати Державну установу Миколаївський слідчий ізолятор (54000, м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, 5) провести перевірку фактів щодо можливого застосування насильства відносно ОСОБА_5 , у тому числі сексуального характеру співкамерниками камери № 317. У разі виявлення порушень, забезпечити додержання прав обвинуваченого ОСОБА_5 , у тому числі вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Державній установі Миколаївський слідчий ізолятор повідомити суд про хід виконання ухвали, в частині проведення перевірки та забезпечення додержання прав обвинуваченого, протягом 30 днів, з дня отримання копії ухвали.

5. Доручити Головному управлінню національної поліції в Миколаївській області провести перевірку заяви адвоката обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_4 про вчинення сексуального насилля відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває в умовах Державної установи Миколаївський слідчий ізолятор», шляхом внесення відомостей до ЄРДР.

Головному управлінню національної поліції в Миколаївській області повідомити суд про хід виконання ухвали в частині внесення відомостей до ЄРДР та початку проведення досудового розслідування негайно.

6. Доручити керівнику Миколаївської обласної прокуратури організацію проведення перевірки фактів про вчинення насильства, у тому числі і сексуального характеру відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», про результати якої повідомити суд у розумні строки.

Копію цієї ухвали направити для виконання до Державної установи Миколаївський слідчий ізолятор, Головного управління національної поліції в Миколаївській області, Миколаївської обласної прокуратури.

На ухвалу, в частині продовження строку дії запобіжного заходу, може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення ухвали. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

В іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали проголошено 08 вересня 2025 року о 11 год. 45 хв.

Суддя ОСОБА_6

08.09.2025