У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 р. м. Кобеляки

Слідчий суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0000286 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, відносно підозрюваного:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колісники Кобеляцького району Полтавської області, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , не працевлаштованого, не одруженого, має професійно-технічну освіту, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 09.02.2006 Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 187, ст. 69, ч.1 ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі;

- 29.05.2012 Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на один рік;

- 26.10.2012 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до трьох місяців арешту;

- 07.05.2018 Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 121 КК України до семи років позбавлення волі, звільнений 30.09.2024 за закінченням відбування призначеного покарання

Встановив:

17 липня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , погоджене начальником Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_2 , копія якого отримана підозрюваним та його захисником 17.07.2025 о 08:00 год., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів без визначення розміру застави.

У клопотанні зазначено, що в ніч на 12.07.2025, (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_4 в порушення Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно вчинив фізичне насильство по відношенню до особи, з якою спільно проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі між собою, тобто вчинив кримінальне правопорушення пов`язане з домашнім насильством.

Так, близько 00 год. 12.07.2025, більш точного часу під час слідства не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував разом із своєю співмешканкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_10 .

Цієї ж ночі, у приміщенні спальні в літній кухні вищевказаного домогосподарства, між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 розпочався словесний конфлікт.

Під час вказаного словесного конфлікту, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, спрямованим на умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс декілька ударів руками в область голови ОСОБА_9 спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді ВЧМТ, забій головного мозку середнього ступеню тяжкості стисненням епідуральною гематомою правої гемісфери головного мозку.

Таким чином, ОСОБА_4 , обгрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, що є тяжким злочином, який відповідно до санкції статті карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, що вказує на підвищену суспільну небезпеку підозрюваного.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, останній зможе реалізувати дії, зазначені в п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що негативно вплине на повне й всебічне встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні.

Слідчий і прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання повністю та прохали обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Прокурор додатково зазначав, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення щодо співмешканки, тобто з ознаками домашнього насильства, та за місцем свого фактичного проживання (без реєстрації) у помешканні, яке належить його матері ОСОБА_10 , за фактом домашнього насильства щодо якої з боку ОСОБА_4 також провадиться досудове розслідування за ст. 126-1 КК України, однак поки що без пред`явлення підозри.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, зазначених у клопотанні. Водночас стверджував, що розкаявся у скоєному, наміру та можливості ухилятися від слідства і суду не має, самостійно з`являвся на усі виклики слідчого та суду, сприяє слідству, нічого не приховує. Пояснював, що він відвідує потерпілу, надає їй допомогу. Також вказував, що він не так давно звільнився з місць позбавлення волі і назад у в`язницю повертатися не хоче.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прохала застосувати цілодобовий домашній арешт, вважаючи що найсуворіший вид запобіжного заходу у цьому випадку не доцільний та не відповідає обставинам кримінального провадження й особі підозрюваного. Також зауважувала, що потерпіла під час допиту слідчим наполягала, що не має претензій до підозрюваного і не бажає, щоб його позбавляли волі.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, розглянувши клопотання та додані до нього докази, дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що 14 липня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, а саме: заподіяння потерпілій ОСОБА_9 умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, за таких обставин.

Близько 00 год., 12.07.2025, більш точного часу під час слідства не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував разом із своєю співмешканкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_10 .

Цієї ж ночі, у приміщенні спальні в літній кухні вищевказаного домогосподарства, між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 розпочався словесний конфлікт.

Під час вказаного словесного конфлікту, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, спрямованим на умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс декілька ударів руками в область голови ОСОБА_9 спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді ВЧМТ, забій головного мозку середнього ступеню тяжкості стисненням епідуральною гематомою правої гемісфери головного мозку.

При вирішенні питання щодо доцільності обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу слідчим суддею враховується, що за вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, що узгоджується з вимогами ч. 5 ст.9 КПК України.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: довідкою головного лікаря КП «Полтавська обласна клінічна лікарня

ім. М.В. Скліфосовського ПОР» від 14.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 13.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 13.07.2025; протоколом обшуку від 13.07.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 14.07.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 14.07.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 14.07.2025: протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 від 16.07.2025.

При вирішенні питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 є раніше судимою особою і підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачене покарання на строк від п`яти до восьми років

Тому вимоги п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачають можливість застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що суворість покарання може бути визнане ОСОБА_4 більш небезпечним ніж втеча, в зв`язку з чим запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати підозрюваного та забезпечити повне і всебічне розслідування кримінального провадження, що може вплинути на неупереджене, повне та всебічне розслідування кримінального провадження. Крім цього, на існування зазначеного ризику впливає також і запровадження воєнного стану на території України, що зумовлює на сьогоднішній день наявність непідконтрольних територій на території держави;

- незаконно впливати на свідків чи потерпілу в кримінальному провадженні, зокрема, шляхом погроз, вмовлянь чи іншим чином намагатися вплинути на потерпілу ОСОБА_9 , яка є його співмешканкою, свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 які, як і підозрюваний, є мешканцями с. Бережнівка. Крім того, потерпіла є безпосереднім учасником події 11-13.04.2025, наразі перебуває на лікуванні і підозрюваному достеменно відомо місце її знаходження, що також може спонукати для реалізації вказаного ризику шляхом особистого впливу чи шляхом залучення інших осіб;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: не з`являтися за викликами слідчого для проведення слідчих (розшукових) дій, уникати з`явленню до експертів та вчиняти інші дії, що ускладнить своєчасне проведення слідчих дій в межах строку досудового розслідування.

Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 з наступних причин:

-особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин і застосування такого запобіжного заходу може створити ризик перешкоджанню встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, повному, всебічному розслідуванню шляхом здійснення впливу на свідків та потерпілу, оскільки ОСОБА_4 відомо, де вони проживають та вони є мешканцями одного населеного пункту;

- особиста порука не може бути застосована, оскільки ані на адресу слідчого відділення відділення поліції № 2 ПРУП ГУНП в Полтавській області, ані Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури, ані до суду наразі не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 ;

- застава не може бути застослвана, осільки слідчому, прокурору та суду не подавалися заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд може не визначити розмір застави в кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а також щодо злочину, який спричинив загибель людини;

- домашній арешт не можливо застосувати в зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , будучи судимим за вчинення умисних кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я, повторно вчинив аналогічне кримінальне правпопорушення, яке має ознаки домашнього насильства, а місце його проживання, де він проживає без реєстрації, є місцем проживання (перебування) потерпілої як співмешканки підозрюваного та місцем вчинення ОСОБА_4 нового умисного кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, що об`єктивно свідчить про ймовірність настання вищевказаних ризиків.

Слідчий суддя вважає, що в разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вказаним вище ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані в наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності вказаних ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання в права і свободи підозрюваного ОСОБА_4 , слідчим суддею на теперішній час не встановлено.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, який, оскільки ОСОБА_4 до розгляду клопотання не затримувався, рахувати з моменту взяття його під варту.

З урахуванням положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, відсутні підстави для визначення розміру застави.

Керуючись статтями 176-178, 183-184, 186, 193-194, 196-197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

Постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0000286 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити повністю.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14 вересня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

ОСОБА_4 взяти під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту взяття під варту.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено об 13 год. 00 хв. 17 липня 2025 року.

Слідчий суддя