Справа № 156/521/25
Провадження № 1-кп/156/86/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 у сел. Іваничі Волинської області кримінальне провадження (№ за ЄРДР 0000208 від 09.03.2023) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Біличі Іваничівського району Волинської області, є громадянином України, українцем за національністю, здобув середню спеціальну освіту, є військовослужбовцем Збройних Сил України, перебуває на посаді командира бойової машини реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї Військової частини НОМЕР_1 , військове звання старший солдат, не є одруженим, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак на підставі ст. 89 КК України судимості не має, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358 КК України, ч.4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за таких обставин.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» обвинувачений 26.02.2022 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 27.02.2022 № 5 солдата ОСОБА_4 було призначено на посаду номера обслуги 3-го мінометного взводу мінометної батареї вказаної військової частини.

Обвинувачений як військовослужбовець згідно зі ст. 9,11, 16,49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затв. Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затв. Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (зі змінами) повинен був свято і беззаперечно дотримуватись Конституції України, законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю та гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних учинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених за посадою, дотримуватись вимог статутів Збройних Сил України.

Однак солдат ОСОБА_4 під час проходження служби в лавах Збройних Сил України в порушення приписів згаданих нормативно- правових актів 23.06.2022 (точний час не встановлено)маючи умисел, спрямований на підроблення посвідчення водія, яке видається установою, усвідомлюючи характер власних протиправних дій, через соціальну мережу «Instagram» звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якою заздалегідь домовився про виготовлення підробленого посвідчення водія за обумовленою ціною, надавши свої персональні дані шляхом пересилання фотокопій особистих офіційних документів для внесення відомостей у підроблений документ.

На виконання досягнутої домовленості у 2022 році (точні дата та час не встановлені) невстановлена досудовим розслідуванням особа, використовуючи невстановлений пристрій з термосублімаційним способом друку виготовила підроблений документ та згодом шляхом відправлення через службу доставки ТОВ «Нова Пошта» передала обвинуваченому підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 , дата видачі 22.06.2022, орган, який видав Територіальний сервісний центр МВС № 8044, категорія транспортних засобів - «В», «С», «С1», на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Цей підроблений документ, який не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, обвинувачений отримав особисто з метою його подальшого використання.

Указане діяння ОСОБА_4 містить ознаки кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.3 ст. 358 КК України (підроблення посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб).

У подальшому обвинувачений 09.03.2023 близько 14 год 47 хв керував автомобілем марки «Volkswagen Golf III», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , здійснював рух по автодорозі Т-0305 сполученням м. Нововолинськ сел. Іваничі, поблизу с. Будятичі Володимирського району Волинської області, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений співробітниками СРПП Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області для перевірки документів. На вимогу поліцейського обвинувачений надав для огляду посвідчення водія серії НОМЕР_3 , дата видачі 22.06.2022, орган, який видав Територіальний сервісний центр МВС № 8044, категорія транспортних засобів - «В», «С», «С1», на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. При цьому обвинувачений заздалегідь знав, що вказане посвідчення є підробленим, діяв умисно, усвідомлював характер своїх протиправних дій, та все ж використав підроблений офіційний документ. Під час перевірки вказаного документа поліцейський встановив, що надане йому посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 за даними з інформаційної бази «НАІС» не відповідає змісту, вказаному в документі. Згадане посвідчення водія було вилучено співробітниками поліції.

Згідно з висновком судової технічної експертизи документів бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 , вилучений у обвинуваченого, за способами друку та спеціальними елементами захисту не відповідає встановленому зразку аналогічного посвідчення водія, що перебуває в обігу на території України, виготовлений не відповідно до вимог, котрі пред`являються до цього виду документів.

Таке діяння ОСОБА_4 містить у собі ознаки кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 4 ст. 358 КК України (використання завідомо підробленого документа).

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою винуватість у скоєнні зазначених кримінальних правопорушень, щиро розкаявся у своїх протиправних діяннях, не заперечував фактичних обставин кримінальних правопорушень, вказаних вище.

Обвинувачений пояснив, що він у 2022 році перебував на військовій службі в лавах Збройних Сил України, службу проходив у північно-західній частині Волинської області, командування частини відпускало додому нечасто, а коли відпускали то не було чим доїхати до с. Біличі. ОСОБА_4 мав потребу у користуванні власним автомобілем, але не мав посвідчення водія. В один із днів 2022 року в соціальній мережі «Instagram» він випадково натрапив на оголошення особи, котра пропонувала за плату здійснити виготовлення посвідчень водія, ця особа в оголошенні запевняла, що для отримання посвідчення достатньо сплатити кошти та надати певний перелік документів, після чого всі дані про володільця посвідчення будуть внесені до державних реєстрів, посвідчення водія навіть з`явиться на вебпорталі «ДІЯ». ОСОБА_4 має практичні навички керування автомобілем, однак на теперішній час посвідчення водія не має, з причини проходження військової служби за мобілізацією у нього не було часу та можливостей для проходження навчання у спеціалізованому закладі. Саме тому він вирішив погодитись на пропозицію отримати офіційний документ за гроші, зв`язався з автором оголошення, переслав йому кошти поштою. Через деякий час (приблизно впродовж місяця) ОСОБА_4 через відділення ТОВ «Нова Пошта» отримав від автора оголошення підроблене посвідчення водія, після цього став їздити на власному автомобілі марки «Volkswagen Golf III» з військової частини додому, обвинувачений здійснив близько десяти таких поїздок. Згодом, 09.03.2023 поблизу с. Будятичі під час руху автодорогою ОСОБА_4 був зупинений патрулем поліції для перевірки, поліцейський виявив ознаки підробки посвідчення водія, викликав на місце події слідчого з м. Нововолинська, котрий вилучив підроблений документ.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їхньої позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Стороною обвинувачення запропоновано здійснювати розгляд справи за скороченого порядку дослідження доказів, обмежитись лише допитом обвинуваченого, дослідженням в судовому засіданні матеріалів, які характеризують особу ОСОБА_4 , дозволяють визначити подальшу долю речових доказів у справі, підтверджують наявність процесуальних витрат.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти розгляду справи за скороченого порядку дослідження доказів, йому було з достатньою повнотою роз`яснено суть та наслідки такого порядку розгляду кримінального провадження.

З огляду на це, суд визнав за доцільне допитати обвинуваченого, здійснити дослідження матеріалів, які характеризують особу ОСОБА_4 , дозволяють визначити подальшу долю речових доказів у справі, підтверджують наявність процесуальних витрат; інші докази щодо тих обставин, які не оспорюються сторонами, суд не досліджує.

За підсумками судового розгляду кримінальної справи суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення за попередньою змовою групою осіб вчинив дії щодо підроблення посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою використання такого документа підроблювачем, мав намір використовувати цей документ задля створення перед третіми особами видимості начебто наявного у нього права керування транспортними засобами відповідної категорії. Це діяння обвинуваченого має правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 358 КК України.

Також ОСОБА_4 особисто використав завідомо підроблений документ посвідчення водія, керуючи легковим автомобілем на підставі згаданого документа, 09.03.2023 під час перевірки надав підроблене посвідчення співробітникам поліції. Це діяння обвинуваченого має правову кваліфікацію за ч.4 ст. 358 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відповідно до класифікації, наведеної у ст. 12 КК України, належать до категорії нетяжких злочинів (діяння, кваліфіковане за ч.3 ст. 358 КК України) та до категорії кримінальних проступків (діяння, кваліфіковане за ч.4 ст. 358 КК України), конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, котрі б обтяжували покарання.

ОСОБА_4 є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 у складі Збройних Сил України, добре характеризується командуванням за місцем проходження військової служби, раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак на підставі ст. 89 КК України судимості не має, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра за місцем проживання, не є одруженим, на утриманні не має неповнолітніх дітей чи інших близьких осіб, які за віком або станом здоров`я потребують постійного догляду. Зі змісту досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації від 08.07.2025 вбачається середній рівень з боку ОСОБА_4 ризику скоєння повторного правопорушення, середній ризик небезпеки особи для суспільства, в тому числі для окремих осіб; виправлення ОСОБА_4 (на думку персоналу пробації) без ізоляції його від суспільства на певний строк є можливим і не становитиме небезпеки для суспільства.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України (щодо обох протиправних діянь) суд вважає щире каяття обвинуваченого. Обставини, які б обтяжували покарання, згідно зі ст. 67 КК України (щодо обох протиправних діянь) стороною обвинувачення в обвинувальному акті не відображені, під час судового розгляду кримінальної справи не встановлені.

Згідно із ч.2 ст.65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Покарання повинно бути призначено необхідне та достатнє для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Санкція ч.3 ст. 358 КК України передбачає застосування до винних осіб покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Санкція ч.4 ст. 358 КК України передбачає застосування до винних осіб покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

До ОСОБА_4 може бути застосоване покарання у виді позбавлення волі, з урахуванням загальних засад призначення покарань, встановлених ст. 65-67 КК України, щирого каяття обвинуваченого.

Таким чином, за скоєння кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.3 ст. 358 КК України, суд призначає ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. За скоєння кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 4 ст. 358 КК Україні, суд призначає ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вираженні становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю правопорушень суд визначає ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. Основне покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вираженні становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, на підставі ч.3 ст. 72 КК України виконується самостійно.

Водночас з огляду на наявність обставини, котра пом`якшує покарання, оскільки діяння обвинуваченого не завдало значної шкоди суспільним інтересам, обвинувачений на теперішній час виконує обов`язок щодо захисту Батьківщини від збройної агресії рф, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в виді позбавлення волі, але застосувати положення ст. 75 КК України щодо звільнення від покарання з іспитовим строком, що, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння нових правопорушень.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно визначити основне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік та застосувати до обвинуваченого звільнення від основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Згідно з ч.4 ст. 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

До обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування кримінальних правопорушень запобіжний захід застосований не був.

Згідно зі ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідні клопотання від прокурора щодо обрання запобіжного заходу для ОСОБА_4 на час завершення судового розгляду кримінальної справи № 156/521/25 до суду не надходили, ОСОБА_4 , упродовж судового розгляду справи сумлінно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки у кримінальному провадженні, підстав для застосування такого заходу суд не вбачає.

Потерпілих осіб у кримінальному провадженні немає; цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час досудового розслідування на проведення судової технічної експертизи документів від 21.03.2023 № СЕ-19/103-23/2821-ДД Волинським НДЕКЦ МВС України були здійснені процесуальні витрати в розмірі 1132,68 грн.. Відповідно до ст. 118 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів, віднесені до складу процесуальних витрат. Згідно зі ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченої особи на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

За вказаним кримінальним провадженням було зібрано речові докази, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_3 , дата видачі 22.06.2022, орган, який видав Територіальний сервісний центр МВС № 8044, категорія транспортних засобів - «В», «С», «С1», на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зберігається у Відділенні поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області).

Вирішуючи подальшу долю речового доказу відповідно до ст. 100 КПК України, суд вважає за необхідне після набрання цим вироком законної сили посвідчення водія серії НОМЕР_3 , дата видачі 22.06.2022, орган, який видав Територіальний сервісний центр МВС № 8044, категорія транспортних засобів - «В», «С», «С1», на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку їх зберігання.

Також у зв`язку з відсутністю в подальшому необхідних цілей, визначених ч.2 ст. 170 КПК України, суд скасовує арешт, накладений на речовий доказ (посвідчення водія серії НОМЕР_3 , дата видачі 22.06.2022, орган, який видав Територіальний сервісний центр МВС № 8044, категорія транспортних засобів - «В», «С», «С1», на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 13.03.2023 у справі № 165/846/23.

Керуючись ст. 349, 368, 369, 370, 371,373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК Україні, та призначити йому покарання за це правопорушення у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК Україні, та призначити йому покарання за це правопорушення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вираженні становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. Основне покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вираженні становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, на підставі ч.3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо обвинувачений (засуджений) під час випробування не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки, а саме: у разі подальшого перебування засудженого на військовій службі у лавах Збройних Сил України перебувати під наглядом командира Військової частини НОМЕР_1 ; у разі звільнення засудженого з військової служби в лавах Збройних Сил України - періодично прибувати для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання цим вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із здійсненням експертизи в кримінальному провадженні, в розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) гривні 68 копійок.

Подальшу долю речових доказів у кримінальному провадженні після набрання цим вироком законної сили вирішити таким чином: посвідчення водія серії НОМЕР_3 , дата видачі 22.06.2022, орган, який видав Територіальний сервісний центр МВС № 8044, категорія транспортних засобів - «В», «С», «С1», на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити в матеріалах кримінального провадження № за ЄРДР 0000208 від 09.03.2023 протягом усього строку їх зберігання.

Скасувати арешт, накладений на речовий доказ (посвідчення водія серії НОМЕР_3 , дата видачі 22.06.2022, орган, який видав Територіальний сервісний центр МВС № 8044, категорія транспортних засобів - «В», «С», «С1», на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 13.03.2023 у справі № 165/846/23.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після спливу встановленого законом строку для подання апеляційних скарг учасниками кримінального провадження, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційних скарг учасниками кримінального провадження, вирок, якщо його не було скасовано за наслідками апеляційного провадження, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий у справі суддя ОСОБА_1