КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/4558/2025 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянув у закритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 28 травня 2025 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000503 від 04 жовтня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 28 травня 2025 року клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави - задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680 грн.

Роз`яснено, що сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві: отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві , МФО: 820172, банк: Державна казначейська служба України, м. Київ р/р UA 1012089.

Роз`яснено, що визначений розмір застави підозрюваний, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати оригінал документу, що це підтверджує, з відміткою банку прокурору. Зазначені дії можуть бути здійсненні пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.

Роз`яснено підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою органу досудового розслідування, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України.

У решті клопотання - відмовлено.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі не виконання покладених на нього обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Строк дії ухвали в частині покладання на підозрюваного обов`язків установлено до 27 липня 2025 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого відмовити.

У мотивування скарги зазначає, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, не містить прав підозрюваного взагалі та часу вчинення кримінального правопорушення, що порушує право підозрюваного на захист, а також на даний час повідомлення про підозру не подолало поріг, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірних звинувачень, передбачених частиною третьою статті 369-2 КК України.

Вказує, що жодних належних та допустимих доказів щодо ухилення ОСОБА_7 від слідства слідчим та прокурором не наведено та нічим не підтверджено.

При цьому, у долучених до клопотання матеріалах відсутні відомості про те, що з часу події злочину ОСОБА_7 або будь-які треті особи від його імені намагались якось зустрітись зі свідками, підозрюваними або експертами та вмовити їх не давати свідчення або відмовитись від висновку, погрожували чи тиснули на них.

Зауважує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки із сім`єю, позитивно характеризується за місцем роботи.

Посилається на те, що у клопотанні про обрання запобіжного заходу не обґрунтовано розмір застави, а той, який вказаний, є надмірним для підозрюваного, що підтверджується доданими матеріалами.

Уважає, що у клопотанні про обрання запобіжного заходу взагалі відсутній аналіз з урахуванням ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, щодо вибору запобіжного заходу та обґрунтування чому жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчим слідчого управління ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000503 від 04 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у невстановленому місці та час, але не пізніше січня 2024 року, бізнеспартнери ОСОБА_11 , які є засновниками підприємства ТОВ «Євроактив 5», доручили йому врегулювати питання щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0068, яка перебуває у власності підприємства ТОВ «Євроактив 5», площею 0.5 га та розташована в межах Калинівської сільської ради Броварського району Київської області, з категорії земель «сільськогосподарського призначення» на землі «промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення».

З метою дослідження можливості зміни цільового призначення вищевказаної земельної ділянки, ОСОБА_11 у невстановлений досудовим розслідуванням дату, але не пізніше вересня 2024 року, звернувся до відділу містобудування, архітектури та інфраструктури Броварської районної військової адміністрації Київської області, де зустрівся з головним архітектором Броварського району ОСОБА_7 . Перебуваючи у службовому кабінеті останнього ОСОБА_11 пояснив ОСОБА_7 свої побажання щодо зміни цільового призначення земельної ділянки. В ході спілкування останні обмінялись номерами телефонів та ОСОБА_7 пообіцяв зателефонувати ОСОБА_11 коли буде готовий розповісти про можливість зміни цільового призначення земельної ділянки.

Після чого, у невстановлений досудовим розслідуванні час та місці, але не пізніше жовтня 2024 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, для чого він залучив директора ТОВ «Проектгенплан» ОСОБА_12 .

Після чого, ОСОБА_7 21 жовтня 2024 року, більш точний час не встановлено, перетелефонував ОСОБА_11 та запросив на зустріч на земельній ділянці з кадастровим номером :02:004:0068, яка розташована на території с. Калинівка Броварського району Київської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 24 жовтня 2024 року о 18:40 год., зустрівшись з ОСОБА_11 на вказаній вище земельній ділянці, пояснив, що питання зміни цільового призначення вказаної земельної ділянки дуже проблематичне і потребує погодження багатьох структур, таких як Калинівська сільська рада та Департамент архітектури та містобудування Київської обласної військової адміністрації. При цьому ОСОБА_7 зазначив, що може вплинути на службових осіб вказаних структур для того, щоб вони могли прийняти рішення щодо зміни цільового призначення земельної ділянки. Однак, ОСОБА_11 необхідно виконати ряд умов, які ОСОБА_13 повідомить ОСОБА_12 , яка є директором ТОВ «Проегктгенплан».

Після чого, ОСОБА_12 28 жовтня 2024 року у першій половині дня, більш точний час не встановлено, знаходячись в адміністративній будівлі Калинівської сільської ради Броварського району за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калинівка, вулиця Чернігівська, будинок 20, відповідно до раніше розподілених з ОСОБА_14 ролей, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повідомила ОСОБА_11 , що для зміни цільового призначення його земельної ділянки з кадастровим номером: :02:004:0068, ОСОБА_11 необхідно перерахувати на рахунок її підприємства грошові кошти в сумі 1,5 млн грн на підставі укладеного з ним фіктивного договору за надання послуг, які він фактично отримувати не буде, на що останній відповів, що йому потрібно подумати.

Розуміючи, що в інший спосіб, окрім як надання неправомірної вигоди ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , змінити цільове призначення вищевказаної земельної ділянки не вдасться за можливе, оскільки у разі відмови у наданні грошових коштів, останні будуть вчиняти дії та перешкоджати зміні цільового призначення, ОСОБА_11 був вимушений погодитись на умови останніх.

У подальшому, 30 жовтня 2024 року приблизно о 17:34 год., продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_12 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи в офісі ТОВ «Проектгенплан», що за адресою: м. Київ вул. Вячеслава Чорновола, 25 офіс 225, повідомила ОСОБА_11 , що його питання буде вирішено за меншу суму, а саме за 700 тис. грн, які він може передати їй як у готівковій формі, так і перерахувати на рахунок її підприємства.

Після чого, ОСОБА_12 06 січня 2025 року приблизно о 16:00 год., у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, отримала від ОСОБА_11 з розрахункового рахунку НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Євроактив 5» в АТ «ТАСКОМБАНК» неправомірну вигоду в сумі 100 000 грн на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , який належить ТОВ «ПРОЕКТГЕНПЛАН» в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», надісланий їй відповідно до попередньо досягнутих домовленостей між ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 .

У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_12 , знаходячись у невстановленому місці, 04 лютого 2025 року приблизно о 14:00 год., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, отримала від ОСОБА_11 неправомірну вигоду у сумі 100 000 грн, яку останній перерахував з розрахункового рахунку НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Євроактив 5» в АТ «ТАСКОМБАНК», на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , який належить ТОВ «ПРОЕКТГЕНПЛАН» в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК».

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_12 02 квітня 2025 року приблизно о 08:42 год., перебуваючи за місцем роботи останньої, за адресою: м. Київ, вул. Вячеслава Чорновола, 25 офіс 225, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, отримала від ОСОБА_11 неправомірну вигоду, готівкою в сумі 3 000 доларів США, який останній надав відповідно до попередньо досягнутих домовленостей між ним, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 .

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_12 15 квітня 2025 року приблизно о 16:50 год., знаходячись у невстановленому місці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, отримала від ОСОБА_11 неправомірну вигоду в сумі 200 000 грн, перерахованої з розрахункового рахунку НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Євроактив 5» в АТ «ТАСКОМБАНК», на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , який належить ТОВ «ПРОЕКТГЕНПЛАН» в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», який останній надіслав їй відповідно до попередньо досягнутих домовленостей між ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 .

21 травня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України.

27 травня 2025 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді заставистосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000503 від 04 жовтня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 28 травня 2025 року клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави - задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680 грн.

Роз`яснено, що сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві: отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві , МФО: 820172, банк: Державна казначейська служба України, м. Київ р/р UA 1012089.

Роз`яснено, що визначений розмір застави підозрюваний, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати оригінал документу, що це підтверджує, з відміткою банку прокурору. Зазначені дії можуть бути здійсненні пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.

Роз`яснено підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою органу досудового розслідування, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України.

У решті клопотання - відмовлено.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі не виконання покладених на нього обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Строк дії ухвали в частині покладання на підозрюваного обов`язків установлено до 27 липня 2025 року.

З такими висновками колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Як убачається з частини другої статті 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до статті 183 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

За змістом частин першої, другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, при прийнятті рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як уважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, оцінюючи їх достатність для висновку про причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у кримінальному провадженні достатньої сукупності доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, підтверджується наявними у матеріалах судового провадження доказами, а саме: рапортом; протоколом вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідків; протоколами НСРД; іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування у їх сукупності.

Крім того, слідчим доведено існування ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

Так, ураховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованого йому злочину, розмір шкоди, його майновий стан, колегія суддів дійшла висновку, що прокурором у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, приховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

З урахуванням указаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність у кримінальному провадженні обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді застави щодо ОСОБА_7 .

При цьому, на думку колегії суддів, слідчий суддя на час розгляду клопотання, в якому слідчий просив визначити підозрюваній заставу у розмірі 525 000 грн, урахувавши дані про особу підозрюваного та конкретні обставини інкримінованого йому злочину, взявши до уваги положення пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України, згідно якого розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави у зазначеному меншому розмірі, а саме у вигляді 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 гривень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, його матеріальним станом, та у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 і запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи у сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, у зв`язку з чим щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, який на думку колегії суддів, є обґрунтованим, та підстав для висновку про можливість незастосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у кримінальному провадженні, про що порушує питання захисник в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів уважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту статті 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З наведених підстав, доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, що повідомлення про підозру не містить прав підозрюваного взагалі та часу вчинення кримінального правопорушення, що порушує право підозрюваного на захист, а також на даний час повідомлення про підозру не подолало поріг, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірних звинувачень, передбачених частиною третьою статті 369-2 КК України, є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

На даному етапі провадження, слідчий суддя у відповідності до вимог процесуального закону обґрунтовано обмежився виключно питанням визначення причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та дійшов висновку про вірогідність та достатність доказів його причетності для застосування обмежувальних заходів.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу.

Доводи захисника про те, що органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

При цьому, посилання скаржника на те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки із сім`єю, позитивно характеризується за місцем роботи, не є достатньою підставою для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та/або зменшення розміру застави.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 176-178, 182, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 28 травня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4