ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа №505/1877/25
Провадження №1-кс/505/907/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року місто Подільськ

Слідчий суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , користувача транспортного засобу ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000140 від 20.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна

До Подільського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання відділення №2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000140 від 20.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що невстановлені особи на території Кодимської ТГ Подільського району займаються організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, поза встановленими пунктами пропуску на територію Республіки Молдова.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного правопорушення причетний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якого було зупинено 01.06.2024 за межами села Довжок Могилів-Подільського району, на автомобілі марки «Seat» д.з. НОМЕР_1 , в якому він перевозив ОСОБА_7 , який мав намір незаконно перетнути державний кордон України, тому органом слідства невідкладно, в порядку ст. 233, 234 КПК України, 01.06.2025 проведено обшук, автомобілі марки «Seat» д.з. НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_3 та який належить ОСОБА_8 , в ході якого виявлено та вилучено:

- грошові кошти номіналом 1000 гривень, з номером: ВС2584815; та під час особистого обшуку ОСОБА_3 останній добровільно видав грошові кошти в сумі 6000 гривень, номіналом 1000 гривень, з номерами: ГР3389178; ЕУ5275799, ЕУ4206912; ГТ3050913; БП3623562; ГР6841063.

Окрім цього, 01.06.2025 в ході проведення огляду за адресою: Вінницька область, Могилів - Подільський район, біля населеного пункту Довжок, координати (48.214743,28.551009) виявлено та вилучено автомобіль марки «Seat» державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , але перебуває у користуванні ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . Вилучені речі направлено до ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області.

Слідчий зазначає, що необхідність накладення арешту пов`язана з тим, що вилучене майно є доказами злочину та підлягає експертним дослідженням.

Позиція учасників щодо розгляду клопотання

Слідчий відділення СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 до матеріалів клопотання долучив заяву в якій просить клопотання задовольнити та розглянути без його участі.

У судовому засіданні користувач майна ОСОБА_3 не заперечував проти накладення арешту, однак просив надати йому можливість користуватись транспортним засобом марки «Seat», державний номерний знак НОМЕР_3 , посилаючись на те, що нещодавно переніс операцію, має ІІ групу інвалідності, також зазначив, що він таксист то зазначений автомобіль є його єдиним джерелом доходу. З огляду на вказані обставини, він вважає вказаний транспортний засіб дуже необхідним.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання

Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши думку користувача майна, доходжу висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Слідчими слідчого відділу Подільського РУП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінального провадження № 0000140 від 20.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Постановою слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області 02.02.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч. 2 п.7 КПК України.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Зокрема, якщо дані речі підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України). До таких ризиків вказаний абзац відносить можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею було ретельно перевірено клопотання та надані до них додатки, перелік майна і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме забезпечення збереження речових доказів, тому є правові підстави для часткового задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

З огляду на надані ОСОБА_3 пояснення, щодо необхідності використання автомобіля марки «Seat», державний номерний знак НОМЕР_3 , оскільки він нещодавно переніс операцію, має ІІ групу інвалідності, а також те, що вказаний транспортний засіб є єдиним джерелом його доходу, недоведеністю обставини визнання автомобіля речовим доказом за ознакою наявності на ньому слідів злочину (саме таке обґрунтування зазначене у клопотанні, протокол огляду місця події та протокол обшуку не містять відомостей про сліди злочину на транспортному засобі) слідчий суддя дійшов висновку, що позбавлення власника права користування транспортним засобом є надмірним обмеженням його прав та не є необхідним для досягнення цілей кримінального провадження.

Зазначене майно підлягає арешту відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речового доказу, однак досягнення цієї мети є можливим без позбавлення власника права користування транспортним засобом. Таким чином, застосування арешту до транспортного засобу шляхом заборони відчуження та розпорядження автомобілем із наданням права користування є пропорційним, доцільним і достатнім заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, відповідно до сталої судової практики, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи, що вилучені речі мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, санкція інкримінованої підозрюваній статті передбачає конфіскацію майна, а тому є необхідність в накладенні арешту на зазначене майно на даній стадії досудового слідства, з забороною відчуження (розпорядження) вказаним майном.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково клопотання слідчого.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000140 від 20.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на грошові кошти в сумі 7000 гривень на 7 купюр номіналом 1 000 гривень кожна з номерами: ГР3389178; ЕУ5275799, ЕУ4206912; ГТ3050913; БП3623562; ГР6841063, ВС2584815.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000140 від 20.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на транспортний засіб марки «Seat», державний номерний знак НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , та перебуває у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони власнику майна та третім особам, відчужувати та розпоряджатися ним будь-яким чином.

Відмовити у задоволенні клопотання в частині заборони користування транспортним засобом марки «Seat», державний номерний знак НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, зобов`язати сторону обвинувачення, в розпорядженні якої перебуває майно, негайно повернути у користування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортний засіб марки «Seat», державний номерний знак НОМЕР_3 .

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали буде складений не пізніше п`яти днів з дня оголошення резолютивної частини та буде проголошений о 08 год. 15 хв. 13.06.2025.

Слідчий суддя

Подільського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_9