Справа № 544/521/25
пров. № 1-кп/544/88/2025
Номер рядка звіту 56
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавськоїобласті

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Пирятин в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000407 від 02 жовтня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Могилевщина Пирятинського району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянин України, із середньою освітою, не працюючого, військово зобов`язаного, не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153 КК України, -

за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законного представника потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що починаючи з 2019 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стала проживати спільно із вітчимом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сестрою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , братом ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у будинку, який належить ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , та були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, тобто в розумінні ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України перебували у сімейних відносинах.

Так, на початку серпня 2024 року, близько 05 години 00 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , з метою задоволення статевої пристрасті, умисно вчинив насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в тіло, без добровільної згоди, щодо неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка приходиться йому падчеркою та є дитиною-інвалідом і виявляє ознаки легкої розумової відсталості в ступені легкої дебільності.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення насильницьких дій сексуального характеру щодо неповнолітньої, не пов`язаних з проникненням в тіло, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 підійшов до неповнолітньої ОСОБА_9 , яка в цей час сиділа на дивані у спальній кімнаті та дивилася телевізор, та сів поряд із нею. Після цього ОСОБА_3 своєю однією рукою схопив неповнолітню за зап`ястя обох рук і став таким чином утримувати її, не даючи їй змоги піти. При цьому іншу свою руку ОСОБА_3 засунув під одяг неповнолітньої ОСОБА_9 та став нею торкатися до її геніталій та грудей. В цей час неповнолітній ОСОБА_9 , яка весь час пручалася, вдалося вирватися і втекти з будинку. Будучи одягненою в одну піжаму, ОСОБА_9 побігла до матері та сестри, які в той час працювали на фермі в с. Леляки Пирятинської ТГ та розповіла про вказані обставини.

У зв`язку з перенесеним насильством неповнолітня ОСОБА_9 зазнала негативних змін в структурі її особистості, з переживанням острахів за своє життя, здоров`я, майбутнє та порушень в емоційній сфері з виникненням почуття пригніченості, незахищеності, вразливості, з порушенням якості життя, що свідчить, що вона зазнала психологічних (моральних) страждань.

Крім цього, у даний час неповнолітня ОСОБА_9 також виявляє ознаки ситуаційно обумовлених невротичних розладів у вигляді розладів адаптації з легко вираженою, переважаючою тривожно-дизсомнічною симптоматикою. Час виникнення вказаних розладів адаптації, клінічне наповнення, фабула переживань дозволяють прийти до висновку, що вказаний психічний розлад (розлади адаптації) виник внаслідок протиправних дій скоєних проти неї.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України, а саме: вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинене щодо неповнолітньої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Також судом визнано доведеним, що 01 жовтня 2024 року в період часу з 15 год. 00 хв. по 16 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , з метою задоволення статевої пристрасті умисно, повторно, вчинив насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в тіло, без добровільної згоди, щодо неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка приходиться йому падчеркою та є дитиною-інвалідом, виявляє ознаки легкої розумової відсталості в ступені легкої дебільності.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення насильницьких дій сексуального характеру щодо неповнолітньої, не пов`язаних з проникненням в тіло, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , у веранді будинку ближче до виходу, за вищезазначеною адресою, поряд із неповнолітньою ОСОБА_9 , обхопив їй руками позаду за тулуб та знаходячись спиною до дверей силоміць потяг її з будинку до приміщення літньої кухні. Затягнувши неповнолітню всередину літньої кухні, ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_9 на диван та наказав їй роздягнутися, однак остання відмовилася. Після цього ОСОБА_3 , стоячи над ОСОБА_9 , яка сиділа на дивані обличчям до нього, схопив її лівою рукою за зап`ястя обох рук і став таким чином утримувати, не даючи їй змоги піти. При цьому іншу свою руку ОСОБА_3 засунув під одяг неповнолітньої та став нею торкатися до її геніталій та грудей. Після цього, ОСОБА_3 , відпустивши руки неповнолітньої, зняв із себе штани, оголивши таким чином свій статевий орган, та став вимагати від неповнолітньої ОСОБА_9 торкатися до нього. В цей час неповнолітній ОСОБА_9 , яка весь час намагалася втекти, вдалося нанести ОСОБА_3 один удар коліном в живіт та вибігти з літньої кухні. Але ОСОБА_3 наздогнав її, коли вона забігла в будинок, та, схопивши її за капюшон кофти, потяг до себе, після чого наніс один удар рукою по голові останньої та став погрожувати її застосуванням фізичного насильства у разі повідомлення нею про його домагання матері чи будь-кому іншому.

У зв`язку з перенесеним насильством неповнолітня ОСОБА_13 зазнала негативних змін в структурі її особистості, з переживанням острахів за своє життя, здоров`я, майбутнє та порушень в емоційній сфері з виникненням почуття пригніченості, незахищеності, вразливості, з порушенням якості життя, що свідчить, що вона зазнала психологічних (моральних) страждань.

Крім цього, у даний час неповнолітня ОСОБА_9 також виявляє ознаки ситуаційно обумовлених невротичних розладів у вигляді розладів адаптації з легко вираженою, переважаючою тривожно-дизсомнічною симптоматикою. Час виникнення вказаних розладів адаптації, клінічне наповнення, фабула переживань дозволяють прийти до висновку, що вказаний психічний розлад (розлади адаптації) виник внаслідок протиправних дій скоєних проти неї.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України, а саме: вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), скоєних повторно, шодо неповнолітньої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях не визнав, та пояснив він ніяких таких дій стосовно неповнолітньої не робив, він такого не пам`ятає, оскільки був в стані алкогольного сп`яніння. Коли він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, то на наступний день нічого не пам`ятає. Можливо вії її обіймав, ззаду, однак ній не вчиняв. Цивільний позов не визнає.

Законний представник потерпілої ОСОБА_6 просила обрати обвинуваченим сувору міру покарання за вчинене та задовольнити цивільний позов.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 просила обрати обвинуваченим сувору міру покарання за вчинене та задоволити цивільний позов в повному обсязі. Зокрема зазначила, що сума моральної шкоди є співмірною з отриманими неповнолітньою потерпілою ОСОБА_9 психологічними моральними стражданнями, внаслідок неправомірних дій обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого просив виправдати його підзахисного, цивільний позов не задовольняти, як безпідставний, оскільки обвинувачений вини не визнає.

Не зважаючи на не визнання обвинуваченими своєї вини, така доведена показами потерпілої, законного представника потерпілої, свідків, письмовими доказами, ДВД диск із записом допиту неповнолітньої ОСОБА_9 .

Так, судом було безпосередньо досліджено ДВД диск із записом допиту неповнолітньої ОСОБА_9 проведеного слідчим суддею в порядку ст. 225 КПК України у судовому засіданні Пирятинського районного суду за адресою: м. Пирятин вул. Ярмаркова, 17. зйомка якого проводилася у приміщенні спеціалізованої служби «Простір захисту на підтримки у процесі правосуддя дітей, які постраждали або стали свідками насильства (модель Барнахус)», а також досліджено протокол перегляду відеозапису від 11.02.2025.

Вона з братом, сестрою, матір`ю та вітчимом проживають разом в будинку в с. Леляки. Вітчим до них ставиться погано. Як вип`є, то може вдарити лозиною. Він ніде не працює. Мама працює на фермі.

Як пояснила неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 , вона з братом, сестрою, матір`ю та вітчимом проживають разом в будинку в с. Леляки. Вітчим до них ставиться погано. Як вип`є, то може вдарити лозиною. Він ніде не працює. Мама працює на фермі.

Вітчим в стані алкогольного сп`яніння двічі вчиняв стосовно неї насильницькі дії сексуального характеру.

Вперше на початку серпня 2024 року. В цей день, мама о четвертій годині зранку пішла на роботу, оскільки працює дояркою на фермі. Вони з братом теж встали, оскільки їх розбудив будильник. Вона з братом ОСОБА_14 у хаті дивились телевізор. Це була десь п`ята година ранку. Вона сказала брату, що після сьомої години підем до мами. Однак вітчим відправив брата, зразу до мами на роботу, на ферму, хоча вона просила, щоб брат залишився з нею, але він все ж поїхав. Після того вітчим, сказав їй йти з ним в коридор будинку, щоб він покурив. На що вона погодилась. Повернувши в кімнату вітчим зняв кофту і сів, каже: «Аня, давай я тебе полапаю, можна?». Вона відповіла, що ні, але він тримаючи її за руки, своєю рукою все ж таки почав її торкатись за передне місце та груди. Вона йому говорила, що буде жалітись мама, але вітчим не реагував, сказав, що не боїться дружини. Вона вирвалась від нього та в піжамі побігла на ферму, де працює її мати. З нею на фермі також була старша сестра ОСОБА_15 . Вона їм розповіла про даний випадок, однак мама лише сказала, що коли прийде з роботи, то поговорить з вітчимом. Пізніше вони з сестрою повернулись додому, щоб вона одягнулась. Коли вони прийшли додому вітчим спав.

Інший випадок мав місце 01.10.2024 року. Цього дня в 15.00 год. до неї підійшов вітчим ззаді і сказав піти з ним в кухню. Вона відмовлялась йти, тоді він почав її тягти, та затягнувши до кухні сказав роздягатись. Вона відмовилась, тоді він почав лізти руками під кофту, доторкався до грудей, до переднього місця, питати чи їй приємно. Вона відповіла, що ні. Пізніше він оголив свій статевий член, змушував її торкатись його, однак вона відмовилась. ОСОБА_9 , яка весь час намагалася втекти, вдалося нанести ОСОБА_3 один удар коліном в живіт та вибігти з літньої кухні. Але він наздогнав її, коли вона забігла в будинок, та, схопивши її за капюшон кофти, потяг до себе, після чого наніс один удар рукою по голові останньої та став погрожувати їй, що якщо вона комусь розповість про це, то вб`є її, або вкину в яму. Однак вона все ж таки вирвалась, прибігла до будинку, хотіла пожалітись матері, однак вона спала, намагалась її розбудити, але мати не вставала.

В подальшому цього ж дня, до них приїхав в гості її дядько військовий, біля 18.00, вони пили каву, пізніше дядько викликав таксі та забрав її до себе в гості. Коли вона приїхала, то розповіла дядьковій дружини про вітчима, що він до неї чіпляється.

Про даний випадок вона також розповідала і вчителям, та бабусі Наді. Бабуся ОСОБА_16 їй не повірила, сказала, що вона наговорює, оскільки хоче його посадити вітчима.

Також судом, досліджувався протокол перегляду відеозапису від 11.02.2025, згідно якого розшифровано допит потерпілої ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 115-134);

Згідно висновку психолога ОСОБА_17 за результатами проведення допиту потерпілої ОСОБА_9 зокрема зазначено, що потерпіла ОСОБА_9 відкрито та правдиво відповідала на всі запитання, гарно пам`ятає всі подій, які з нею відбувалися, реакції уникнення у дитини відсутні. Психологічний стан дитини враховуючи її діагнози проведення повторного допиту або будь-яких інших процесуальних дій є недоцільним, тому що дитина розповіла все детально. (т.1. а с. 122).

Законний представник потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_6 , яка являється сестрою потерпілої, в судовому засідання пояснила, що 02 жовтня 2024 року, о 9 годині вечора до неї зателефонувала дружина брата ОСОБА_18 та запитала, чому вона нічого не робить з тим, що вітчим домагається до ОСОБА_19 . Вона відповіла, що нічого про це не знає, оскільки давно проживає окремо. Як тільки вітчим зійшовся із матір`ю, то він був хорошим. Однак все змінилося коли мати з вітчимом почали вживати алкогольні напої. Після розмови з дружиною брата, вона зателефонувала до матері та запитала, чи вона знає, що її співмешканець пристає до ОСОБА_20 . Мати відповіла, що такого не може бути. Наступного дня до неї зателефонувала тітка ОСОБА_21 , яка запропонувала сходити в міську раду, щоб розпитати, як діяти далі. На той час діти: ОСОБА_22 та ОСОБА_23 хворіли і вона забрала їх від лікаря. Потім вона з дітьми зустрілася із дядьком, його дружиною та тіткою і всі разом вони пішли до міської ради. В міській раді сказали, щоб вони йшли до поліції. В поліції їх прийняли та допитали всіх, а після цього вони пішли до прокурора. Потім вона з ОСОБА_24 їздили до гінеколога, і в м.Полтаву, і в м.Смілу. Додатково пояснила, що її матір позбавляли батьківських прав через її зловживання алкогольним напоями. Після рішення суду вони проживали у бабусі, яка померла чотири роки тому. Після смерті бабусі вони стали проживати у матері. Рік тому запив вітчим, а потім до нього приєдналася мати. Вітчим брав алкоголь у борг. Зараз борг у магазині становить більше десяти тисяч гривень. Вітчим постійно матір ревнував і говорив, щоб вона більше не працювала. ОСОБА_22 розповідала їй теж саме, що вона розповідала слідчому та прокурору. ОСОБА_22 розповідала, що вона була у веранді і в цей час до неї із заду підійшов вітчим і обійняв її та потягнув у літню кухню. В літній кухні вітчим штовхнув ОСОБА_25 на диван. Деталей ОСОБА_22 не розповідала. Анна скаржилася на вітчима матері, і остання погрожувала співмешканцю, щоб він до ОСОБА_20 не чіплявся. Мати не вірить в те, що вітчим приставав до ОСОБА_20 . ОСОБА_22 та ОСОБА_23 являються інвалідами по зору та відстають у розвитку. ОСОБА_22 не схильна до вигадування. Сестра ОСОБА_26 інколи розповідала, що вітчим напивається і може вдарити матір та дітей. Матір, вітчим та ОСОБА_26 живуть за соціальну допомогу на ОСОБА_25 та ОСОБА_23 . ОСОБА_22 повернулися додому після того, як вітчима забрали. Вона вже не проживала з матір`ю коли вітчим почав проживати з матір`ю. ОСОБА_27 розповідала, що мати з вітчимом постійно п`ють алкоголь та б`ються. ОСОБА_22 говорила, що якщо вітчима відпустять то потрібно кудись їхати в інше місце. Мати захищає співмешканця та хоче, що б його відпустили. ОСОБА_28 в стані алкогольного сп`яніння поводиться неадекватно. Останнім часом вона не їздила до матері в гості. Про випадки домагань до ОСОБА_20 , вона дізналася від дружини брата і в той же час ОСОБА_26 підтвердила це. ОСОБА_22 сильно ображена на матір, оскільки та її не захищає, а навпаки захищає співмешканця. Після випадків домагання, поведінки ОСОБА_20 трішки змінилася. Після того, як вітчима забрали, ОСОБА_22 стала веселішою.

Свідок ОСОБА_29 , яка являється директором Майорщинської спеціалізованої школи, в судовому засідання пояснила, що окрім того, що вона являється директором школи, вона також викладає у класі, де навчаються діти із сім`ї ОСОБА_30 . Діти не часто їздять додому, але коли приїжджають, то ОСОБА_22 завжди розповідає, що було вдома, а саме про те, що вітчим їх ображає в нетверезому стані. З приводу ситуації, що безпосередньо розглядається в суді вона нічого не знала, а дізналася про це зі слів класного керівника. Додатково вказала, що від ОСОБА_20 про подібні випадки раніше не чула. ОСОБА_22 говорила, що вітчим в нетверезому стані говорив недоречні вислови, дурниці, але не конкретизувала, що саме. Про те, що вітчим їх бив, ОСОБА_22 не говорила, але казала, що обвинувачений їх виганяв із хати. Дітей забирають під розписку. ОСОБА_25 в основному забирала мама, або сестра. Вітчима вона бачила лише один раз у школі. У Майорщинській спеціалізованій школі навчаються діти з особливими потребами. ОСОБА_22 та ОСОБА_23 являються інвалідами по зору та специфіку по розвитку. Зміни у поведінці ОСОБА_20 , після домагань вітчима у жовтні 2024 року, вона не помітила. Можливо, ОСОБА_22 не усвідомлює те, що сталося. Вона не помічала, щоб ОСОБА_22 колись казала неправду чи фантазувала про щось. ОСОБА_22 має знайомих у школі і вона з усіма добре вживається.

Свідок ОСОБА_31 , яка являється класним керівником у дітей ОСОБА_32 , в судовому засідання пояснила, що вона працює з ОСОБА_24 та ОСОБА_33 з першого класу. Цих дітей знає дуже добре. Діти проводять багато часу в школі. Раніше мати не забирала їх на вихідні на протязі всього семестру. В грудні 2023 року була виховна година присвячена насильству. Після заходу до неї підійшла ОСОБА_22 та сказала, що в її сім`ї вітчим випиває алкоголь. влаштовує постійні сварки і одного разу він торкався її сідниці. Вона уточнила, чи вітчим ще щось подібне вчиняв, але ОСОБА_22 вказала, що більше нічого такого не було. ОСОБА_22 та ОСОБА_34 , через виховання в сім`ї, являться травмованими і ОСОБА_22 у стресовій ситуації завмирає і себе не може захистити. Дітям, зокрема і ОСОБА_35 , вона говорила, що в ситуаціях насильства з боку інших потрібно захищатися всіма доступними способами. На педраді, влітку 2024 року, вона виносила питання про зловживання алкоголем вітчимом дітей ОСОБА_30 і що потрібно приймати у зв`язку з цим якісь міри. Вона написала листа старості села і здається лист направляли в службу в справах дітей. 02 вересня 2024 року дітей збирали шкільним автобусом до школи і ОСОБА_22 тоді їй розповіла, що вдома був великий скандал. Вітчим намагався її торкнутися, але мама її захищала. Тоді вона вважала, що мати захистить ОСОБА_25 . Однак, на початку жовтня до неї зателефонували з поліції і сказали, що їй потрібно бути присутньою на огляді ОСОБА_20 в гінеколога. Додатково вказала, що після випадку домагань у жовтні, дівчинка розповідала, що вітчим затягнув її до літньої кухні, повалив на диван, зняв брюки та нижню білизну і хотів лізти до неї, однак ОСОБА_22 вдарила вітчима ногою та втекла. Старші члени сім`ї апелюють до того, що діти з особливостями розвитку, однак ОСОБА_22 все добре розуміє на свій вік. ОСОБА_22 стала більш сміливою та відкритою після того випадку. Діти ОСОБА_30 останнім часом говорять, що їм майже нічого не купують за ті гроші, що мати отримує на них. Інші діти мають свої особисті речі, солодощі, а от у ОСОБА_20 і ОСОБА_23 майже нічого не було. Окрім цього, мати цих дітей була дуже незадоволена тим фактом, що тепер їй особисто потрібно проходити медогляд дітей, хоча раніше це робила школа. Раніше школа забезпечувала дітей канцтоварами, одягом, ліками, а тепер це все перекладається на батьків. Це дуже не подобалося матері ОСОБА_20 . Коли перед 1 вересня вона зателефонувала матері ОСОБА_20 та попросила пройти з дітьми медогляд та надати довідку про це, то остання вилаяла її нецензурною лайкою. ОСОБА_22 говорила, що ображається на матір через те, що вона її не захистила. Коли вона вирвалася від вітчима, то мати спала п`яна в хаті. Анна та ОСОБА_34 єдині діти, що не мають мобільних телефонів у класі, а тому вони інколи спілкуються через її мобільний телефон. Згодом мати ОСОБА_20 телефонувала до неї з метою поговорити з дітьми і в той момент ОСОБА_22 не бажала розмовляти з матір`ю, однак погодилася. ОСОБА_22 запитала у матері, чи вітчим вдома і вона сказала, що він поруч з нею. Після цього, ОСОБА_22 розстроїлася і закінчила розмову. ОСОБА_22 довго не їздила додому, але згодом вона попросилася до матері і її забрала на вихідні сестра. На її думку дітям краще в школі, однак їх мати сказала, що після 9 класу вони будуть сидіти вдома. ОСОБА_22 навчається посередньо. ОСОБА_36 шкільну програму вона не опанує. ОСОБА_22 не схильна до фантазування. В перші дні, після випадку домагання, ОСОБА_22 була вдома із сестрою. Вона була присутньою при огляді у лікаря гінеколога. При огляді у гінеколога, дитина дуже соромилася. Коли ОСОБА_22 приїхала до школи, то вона боялася заходити до їдальні, оскільки вважала, що її будуть осуджувати та сміятися з неї. Однак згодом працівники школи її переконали в протилежному і вона стала більш впевненішою. ОСОБА_22 часто спілкувалася із соціальним педагогом і з нею. Мати ОСОБА_20 неналежно виконує свої батьківські обов`язки. Одного разу мати ОСОБА_20 по телефону їй говорила, щоб ОСОБА_22 була постійно під наглядом, оскільки вона почала гуляти з хлопцями. ОСОБА_34 в присутності незнайомих людей розгубиться і нічого не відповість, однак зі знайомими людьми він може відповісти на прості питання.

Свідок ОСОБА_37 , який являється дядьком потерпілої ОСОБА_9 в судовому засідання пояснив, що він завжди при нагоді приїздив до сестри в гості і ніколи проблем не було. Осінню 2024 року він в черговий раз приїхав до сестри в гості, як зазвичай. Через певний час до нього підійшла ОСОБА_22 та розповіла, що вітчим до неї пристає. Після цього, він забрав ОСОБА_25 до себе додому, до дружини. Згодом вони подали заяву до поліції. ОСОБА_22 розповідала, що коли мати на роботі, то вітчим лізе руками куди не треба. Додатково вказав, що ОСОБА_23 постійно просив забрати його та ОСОБА_25 до нього в гості. Він забирав ОСОБА_23 також додому, але згодом він повернувся до матері. В той вечір він був у відпустці та вживав алкогольні напої, однак із сестрою та її співмешканцем не вживав. При ньому, сестра та її співмешканець не були в нетверезому стані і тоді вона не просила гроші в борг. Коли вони їхали в таксі, ОСОБА_22 розповідала, що вітчим, коли матері немає вдома, лізе до неї руками в область грудей та геніталій. Коли він забирав ОСОБА_25 до себе, то вітчима не було вдома. Вдома ОСОБА_22 розмовляла з його дружиною, а він зателефонував до інших родичів, а саме до тітки та племінниці і розповів про цю ситуацію. Дружина йому розповіла, що ОСОБА_22 підтвердила свої слова про те, що вітчим до неї пристава і приставав не один раз. Окрім цього вітчим приставав і до старшої сестри ОСОБА_38 . ОСОБА_22 говорила, що спілкувалася з матір`ю з приводу чіплянь вітчима, однак вона звинуватила її в брехні. Він не знає, як живе його сестра. Знає, що її позбавляли батьківських прав за зловживання алкогольних напоїв. З обвинуваченим на цю тему він не розмовляв. Після того, як ОСОБА_22 сказала, що вітчим до неї пристає, то він запитав у сестри про це, однак вона відповіла, що такого не може бути. Він знову запитав у ОСОБА_20 про це і вона підтвердила домагання вітчима. Після цього він викликав таксі та забрав ОСОБА_25 додому. Дружина в нього нічого не питає про родичів.

Свідок ОСОБА_39 , яка являється тіткою потерпілої, в судовому засідання пояснила, що вона із сестрою не дуже близька та особливо не спілкувалася з нею. Одного дня, до неї зателефонувала середня донька сестри ОСОБА_26 та розповіла, що мати побилася з вітчимом. Вітчим вдарив ОСОБА_23 . Осінню брат - ОСОБА_37 прийшов у відпустку з армії та поїхав до сестри в гості. Згодом він зателефонував і розповів, що знову вітчим чіпляється до ОСОБА_20 . Їй набридло про це чути і вона зателефонувала до старшої сестри ОСОБА_40 і попросила все їй розповісти. ОСОБА_41 повідомила, що дійсно вітчим чіпляється до ОСОБА_20 і вона не знає, що їй робити. Після цього, вона сказала, щоб всі збиралися з ОСОБА_24 біля міської ради. Згодом біля міської ради зібралися: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , вона, брат - ОСОБА_37 , ОСОБА_41 та ОСОБА_26 . Всі разом вони пішли до начальника служби у справах дітей, щоб вони прийняли міри. Сестра з вітчимом проживали за кошти дітей. У службі сказали, що вони йшли до поліції. В поліції їх швидко прийняли. ОСОБА_22 почала розповідати, що вітчим до неї приставав, а коли вона вирвалася та побігла до матері то остання спала п`яна в хаті і не могла прокинутися. Вважає, що дітей потрібно відібрати від такої матері. Після поліції вони поїхали до матері в село, але їх там не знайшли, оскільки мати та вітчим закрилися та пиячили. Згодом підійшла мати вітчима та почала кричати, що ОСОБА_22 розумово відстала та в школі спить зі всіма підряд. Сусіди розповідали, що ОСОБА_22 до пізньої години гуляє на вулиці, щоб не йти додому. Чекала поки мати та вітчим заснуть. Мати ОСОБА_20 отримавши соціальну допомогу на дітей, склала передачу обвинуваченому. Мати потерпілої продала пай, щоб зробити операцію ОСОБА_35 та ОСОБА_23 , однак вона її не зробила, оскільки краще ж коли пенсію по інвалідності виплачується державою. ОСОБА_22 говорила, що коли мати та вітчим п`ють, то ОСОБА_26 іде з дому, а обвинувачений ОСОБА_42 та пристає до ОСОБА_20 . Мати знала, що обвинувачений б`є дітей. Вітчим приставав до ОСОБА_20 в літній кухні. Вирвалася ОСОБА_22 тоді завдяки тому, що вітчим був сильно п`яний. ОСОБА_43 відмовляється від спілкування та говорить, що ОСОБА_22 все бреше. ОСОБА_22 говорила, що не хоче повертатися додому, а хоче в інтернат. ОСОБА_26 розповідала, що раніше обвинувачений був з нею, а коли вона почала ходити гуляти, то ОСОБА_3 переключився на ОСОБА_25 . Окрім цього, ОСОБА_26 розповідала, що самий перший випадок коли обвинувачений чіплявся до ОСОБА_20 стався весною, коли ОСОБА_22 вночі прибігла до неї та матері на ферму.

Крім вище наведених доказів, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.153 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними письмовими доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.10.2024, згідно якого вбачається, що ОСОБА_6 повідомила про вчинення злочину, а саме вказала, що 01.10.2024 року близько 15.00 год по АДРЕСА_2 ОСОБА_3 обнявши за плечі малолітню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після цього силою затягнув до приміщення літньої кухні, там рукою став трогати за груди та статеві органи останньої, після спустив свої штани із трусами, оголив свій статевий орган. В цей момент ОСОБА_9 вдарила ОСОБА_44 кулаком в живіт та вибігла із приміщення.(т. 1 а.с. 136);

- рапортом старшого слідчого СВ ВП №1 ОСОБА_45 про виявлення кримінального правопорушення від 12.02.2025, з якого вбачається, що СВ ВП№1 Лубенського РВП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000407 відомості щодо якого 02.10.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ч.3 ст. 153 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_3 . В ході проведення досудового розслідування, діях ОСОБА_3 виявлено новий факт вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 153 КК України. Так, на початку серпня 2024 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, близько 05 години 00 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , з метою задоволення статевої пристрасті, вирішив вчинити дії сексуального характеру щодо неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка приходиться йому падчеркою та є дитиною-інвалідом та виявляє ознаки легкої розумової відсталості в ступені легкої дебільності. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення насильницьких дій сексуального характеру щодо неповнолітньої, не пов`язаних з проникненням в тіло, ОСОБА_3 підійшов до неповнолітньої ОСОБА_9 , яка в цей час сиділа на дивані у спальній кімнаті та дивилася телевізор та сів поряд із нею. Після того ОСОБА_3 схопив своєю рукою за зап`ястя обох рух ОСОБА_9 і став таким чином утримувати її, не даючи їй змоги вирватися та втекти. При цьому іншу свою руку ОСОБА_3 засунув під одяг неповнолітньої та став нею торкатися до її геніталій та грудей. В цей час неповнолітній ОСОБА_9 , яка весь час пручалася, вдалося вирватися і вибігти з будинку. Перебуваючи в піжамі ОСОБА_9 побігла до матері та сестри, які в той час працювали на фермі в с. Леляки Пирятинської ТГ та розповіла про вказані обставини. (т. 1 а.с. 137);

-актом обстеження умов проживання, затвердженого начальником відділу (Служби) у справах дітей Пирятинської міської ради ОСОБА_46 від 03.10.2024, з якого вбачається, що будинку , який складається з трьох кімнат за адресою АДРЕСА_1 проживають: мати ОСОБА_10 , співмешканець ОСОБА_3 , донька ОСОБА_11 , донька ОСОБА_9 , син ОСОБА_12 ; умови проживання задовільні (т. 1 а.с. 150);

-висновком експерта № 240 від 03.10.2024, щодо проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_9 , згідно якого зазначені наступні висновки:1. у гр. ОСОБА_9 (неповнолітньої) яких-небудь тілесних ушкоджень, в тому числі, в ділянці статевих органів, та характерних для згвалтування не виявлено та не пред`явлено. 2. Цілістність дівочої плеви у гр. ОСОБА_47 , не порушена, що підтверджується оглядом гінеколога та оглядом судово-медичного експерта, а також самою підекспертною. 3. Тілесних ушкоджень, в тому числі, характерних для боротьби чи самооборони, не виявлено та не пред`явлено. (т. 1 а.с. 154-155);

-висновком судово-психіатричного експерта № 661 від 29.11.2024 стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якого зазначені наступні висновки: 1. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період кримінального правопорушення вчиненого відносно неї виявляла ознаки легкої розумової відсталості в ступені легкої дебільності.

2. За своїм психічним станом потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , могла розуміти характер і значення вчинених відносно неї кримінальних дій та чинити їм oпір.

3. Потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у даний час також виявляє ознаки легкої розумової відсталості в ступені легкої дебільності, а також виявляє ознаки ситуаційно обумовлених невротичних розладів у вигляді розладів адаптацій з легко вираженою, переважаючою тривожно-дизсомнічною симптоматикою. Час виникнення вказаних розладів адаптації, клінічне наповнення, фабула переживань дозволяють прийти до висновку, що вказаний психічний розлад (розлади адаптації) виник внаслідок протиправних дій скоєних проти неї.

4. Неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . виходячи з її вікових та психологічних особливостей, могла правильно розуміти значения скоєних щодо неї дій та могла чинити їм психологічний опір.

5. Неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням вікових особливостей, здатна правильно сприймати обставини, що мають значення для провадження та може надавати щодо них відповідні свідчення.

6. Для підекспертної особи ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ситуація, що досліджується за справою має істотний психотравмуючий характер.

7 У зв`язку з перенесеним насильством вона зазнала негативних змін в структурі її особистості, з переживанням острахів за своє життя, здоров`я, майбутнє та порушень в емоційній сфері з виникненням почуття пригніченості, незахищеності, вразливості з порушенням якості життя, що свідчить, що вона зазнала психологічних (моральних) страждань. (т. 1 а.с. 156-160);

-протоколом огляду житла , приміщення чи іншого володіння ОСОБА_10 від 27.12.2024 року з фото таблицею, згідно якого було проведено огляд домоволодіння ОСОБА_10 за адресою: по АДРЕСА_1 , ОСОБА_48 , а саме будинку та літньої кухні. На фото 3 потерпіла ОСОБА_9 вказує на диван , на якому ОСОБА_3 домагався її. На фото 5, 6 зображена предмети обстановки та отвір до погребу у приміщенні літньої кухні господарства ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 161-167).

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Суд вважає, що докази, які підтверджують винуватість обвинуваченого є належними та допустимими, отриманими у рамках закону.

Суд враховує показання потерпілої та свідків, законного представника потерпілої, які підтверджують винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме те, що потерпіла та свідки, законний представник потерпілої узгоджено та послідовно давали пояснення, будь-яких підстав сумніватися у достовірності їхніх показань по кримінальному провадженню немає. Потерпіла не плутається у своїх показаннях, не змінює суттєві обставини події, це також свідчить на користь достовірності її свідчень.

Що стосується позиції обвинуваченого, який вину не визнав, з приводу пред`явленого обвинувачення пояснень не надав, мотивуючи тим, що нічого не пам`ятає, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння, можливо обійняв потерпілу ззаду, однак дій які йому інкримінують не вчиняв, то така позиція обвинуваченого, судом розцінюється як спроба уникнення кримінальної відповідальності.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 153 КК України, характеризується будь-якими протиправними діями сексуального характеру, які не пов`язані з проникненням у тіло іншої особи, супроводжуються насильством і вчиняються без добровільної згоди потерпілої особи. До дій сексуального характеру належать різноманітні дії сексуального характеру, спрямовані на збудження та/або задоволення статевої пристрасті винної особи, які, як правило, передбачають її фізичний контакт із тілом іншої (потерпілої) особи, але не означають проникнення в це тіло.

Для кваліфікації дій винного суду за цією статтею необхідно встановити, чи були вчинені щодо потерпілої особи будь-які насильницькі дії, чи мали вони сексуальний характер та чи були вчинені без добровільної згоди потерпілої, крім випадку, якщо вони були вчинені щодо малолітньої особи незалежно від її добровільної згоди.

До дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням у тіло іншої особи, можуть бути віднесені, зокрема, тертя по зовнішніх геніталіях жінки руками та мацання (торкання) геніталій руками.

За висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 15.05.2024 у справі № 159/1381/22, будь-які торкання до інтимних частин тіла потерпілої особи необхідно кваліфікувати як сексуальне насильство за відповідною частиною ст. 153 КК України.

Відповідно до Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991, встановлюється що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Відповідно до ст. 17, 19 зазначеної Конвенції жодна дитина не може бути об`єктом незаконного посягання на її честь і гідність; держава вживає всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації.

Статтею 34 цієї Конвенції встановлено, що держава зобов`язана захищати дитину від усіх форм сексуальної експлуатації та сексуальних розбещень.

Законодавець забезпечує охорону та недоторканість статевої свободи особі, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її статі.

Виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень доведеною «поза розумним сумнівом», яка випливає із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків (доказів).

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Суд приймає рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 153 КК України а саме: вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), скоєних повторно, шодо неповнолітньої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

До обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить:вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю, яка страждає на психічний розлад та має вади розумового розвитку; вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, яке мало місце 01.10.2024.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.50 КК України покарання заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення,і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 50, 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального правопорушення, також суд приймає до уваги особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, однак ніде не працює, перебуває на обліку в лікаря-психіатра з 1994 року, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 41 від 16.01.2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає не перебуває в стані тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді легкої розумової відсталості, ускладненої психічними і поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності і за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, ОСОБА_3 будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав не перебував і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляв ознаки легкої розумової відсталості, ускладненої синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю, і за своїм психічним станом міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_3 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, по місцю проживання характеризується негативно, тому суд вважає, що достатнім для обвинуваченого буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції відповідної статті, оскільки тільки таке покарання, яке полягає в ізоляції від суспільства, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_9 (представник позивача адвокат ОСОБА_7 ) до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення в сумі 200000 гривень, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що цивільний позов представником потерпілої заявлений на суму 200000 гривень. завданої кримінальним правопорушенням підтримала, просила задовольнити з підстав зазначених у ньому. Зокрема зазначила, що моральні страждання, яких зазнала ОСОБА_9 та які відбулись у результаті протиправних дій з боку обвинуваченого, мали істотний психотравмуючий характер для неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , тому вона оцінює моральну шкоду в 200000 (двісті тисяч) гривень, які буде витрачено в інтересах ОСОБА_20 для повернення її до повноцінного життя, а саме враховуючи відвідування психолога та відповідних дитячих розваг, відвідування гуртків для вміння самостійно оборонятися та самоствердження, повернення віри у власні сили та справедливість.

Відповідно до ч. 1 ст. 129, абз. 7 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, про що у вироку зазначаються відповідні підстави.

Згідно з ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При цьому моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Враховуючи, що ситуація, яка досліджувалася у даному кримінальному провадженні, відбулась у результаті протиправних дій з боку обвинуваченого, мала істотний психотравмуючий характер для неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , що вплинуло на її емоційну, когнітивну та поведінкову сфери, наявні психологічні ознаки у зв`язку з перенесеним насильством; що підтверджено висновком судово-психіатричного експерта № 661 від 29.11.2024, з огляду на засади розумності, виваженості та справедливості, виходячи із тяжкості та способу заподіяної шкоди потерпілій, глибини та тривалості душевних страждань, порушення її звичного способу життя, суд вважає співмірною суму відшкодування в розмірі 150000 гривень, які підлягають стягненню з відповідача.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України

Процесуальні витрати відсутні.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою: зазначаються, зокрема і рішення про включення інформації про обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

З метою забезпечення виконання вироку, уникнення ризиків щодо ухилення від виконання вироку суду та продовження злочинної діяльності суд вважає за необхідне запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст.153 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 02 січня 2025 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили, застосований до ОСОБА_3 , залишити без змін тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_9 (представник позивача адвокат ОСОБА_7 ) до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень.

Речові докази: два СД та ДВД-диски від 15.10.2024, із відезаписом проведеного в порядку ст.225 КПК України допиту неповнолітньої ОСОБА_9 , в судовому засіданні, з використанням відеоконференції, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Включити інформацію про ОСОБА_3 до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1