ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 рокуСправа № 495/6526/25
Номер провадження 1-кп/495/818/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження у приміщенні суду в м. Білгороді-Дністровському кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2025 за реєстраційним №0000321 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Білгород-Дністровського Одеської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працевлаштованого, не депутата, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, ч. 1 ст. 125 КК України,

УСТАНОВИВ :

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

11 серпня 2025 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, у ОСОБА_3 , який перебував у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, передбачаючи небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, виник прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, громадянці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 , реалізовуючи свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , передбачаючи небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наблизився до потерпілої тримаючи у правій руці дерев`яну палицю та наніс потерпілій один удар в область лобної ділянки голови, декілька ударів по обом рукам, спині та ногам, точну кількість яких під час досудового розслідування встановити не представилось можливим.

В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_4 , спричинені наступні тілесні ушкодження: садна на лобній ділянці голови з ліва, спинці носа, передній поверхні правого колінного суглобу, синці лівого ока, шиї, правого плечового суглобу, правого плеча, правого ліктьового суглобу, та лівого передпліччя, задньої поверхні грудної клітки справа, лівого плеча, лівого ліктьового суглобу та лівого передпліччя, лівої гомілки, правого стегна.

Синці та садна зазвичай спричиняють незначні, скороминущі наслідки, що тривають не більше 6-ти днів і за цим критерієм, відповідно до п.2.3.5. і 4.6. «ПРАВИЛ судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) по критерію тривалості розладу здоров`я відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Далі, продовжуючи свої протиправні дії спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , наблизився до ОСОБА_5 , яка також перебувала у кімнаті та попередньо штовхнувши останню на крісло, тримаючи у правій руці дерев`яну палицю наніс їй декілька ударів в область спини та правого плеча. Далі ОСОБА_3 , перебуваючи біля потерпілої, яка перебувала на підлозі, наніс їй один удар в область правого коліна та лівого стегна.

В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 , були нанесені наступні тілесні ушкодження: синці на задній поверхні грудної клітки з ліва, правих плеча та ліктьового суглобу, правого і лівого стегна, правого колінного суглоба.

Синці зазвичай спричиняють незначні, скороминущі наслідки, що тривають не більше 6-ти днів і за цим критерієм, відповідно до п.2.3.5. і 4.6. «ПРАВИЛ судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) по критерію тривалості розладу здоров`я відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

2. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Такими діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, що полягає у спричинені умисного легкого тілесного ушкодження.

3. Оцінка доказів на підтвердження встановлених судом обставин.

Судом встановлено, що відповідно ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_6 , прокурором ОСОБА_7 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складена в присутності захисника.

Прокурор подав клопотання, в якому просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, у якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і погоджується з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого з урахуванням його клопотання, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381 - 382 КПК України.

При цьому, в силу дії частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, статей 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження.

Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, статей 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, судом досліджено: заяву ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення; протокол допиту потерпілої ОСОБА_5 від 13.08.2025; висновок експерта №19; заяву ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення; протокол допиту потерпілої ОСОБА_4 від 13.08.2025; висновок експерта №90; медичну довідку КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня»; протокол огляду від 15.08.2025 з фототаблицями; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 13.08.2025; протокол проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_4 від 15.08.2025 з фото таблицями та відео; протокол проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_5 від 15.08.2025 з фото таблицями та відео; протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 від 15.08.2025 з фото таблицями та відео; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 22.08.2025.

Аналізуючи та оцінюючи усі ці докази суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - умисному завданні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

5. Мотиви призначення покарання.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, необхідно призначити йому покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України згідно із ч. 2 ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушенння, яке є кримінальними проступками, дані про особу винного, а саме те, що ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, конкретні обставини вчинення кримінального проступку, характер та спосіб вчиненого, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

За таких обставин справи, враховуючи дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшють покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

6. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався і суд вважає, що до набрання вироком законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому обирати немає необхідності.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати в провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: дерев`яну палицю довжиною 84 см, упаковану до чорного поліетиленового пакету, яка згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №3028, зберігається в камері зберігання речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області знищити.

Процесуальні витрати відсутні

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_9