Справа № 375/1768/24
Провадження № 1-кп/375/7/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року

Рокитнянський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілго ОСОБА_4 ,

представника потерпілого, адвоката ОСОБА_5 ,

захисника, адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Рокитне Білоцерківського району Київської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000121 від 01.10.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне,Рокитнянського району Київської області, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, освіта професійно-технічна, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не депутат, не працює, раніше судимий: 15.09.2017 Рокитнянським районним судом Київської області за ч. З ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі, звільнився 14.11.2019 умовно - достроково з невідбутим покаранням 10 місяців 9 днів, 31.08.2022 Рокитнянським районним судом Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки, 28.02.2023 Рокитнянським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавленняволі, на підставі ст. 75 КК України звільнений відвідбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим, а саме вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 28.02.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком - 3 роки, та перебуваючи на обліку в Білоцерківському районному відділі № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області з 29.11.2023, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так 30.09.2024 близько 10 год. ОСОБА_4 перебуваючи в подвір`ї за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , почув бурмотіння на вулиці на що підійшовши до вхідної хвіртки та виглянув на вулицю, де помітив сусіда ОСОБА_7 , який стояв на автодорозі.

В подальшому ОСОБА_4 зачинивши хвіртку присів на лавку у подвір`ї та в цей час почув, як ОСОБА_8 підійшовши до в`їзних воріт та став гупати по них.

З метою з`ясувати причину такої поведінки ОСОБА_4 , спираючись за дерев`яну палицю, вийшов на вулицю та звернувся до ОСОБА_7 з проханням, щоб останній йшов до власного місця проживання.

У цей час у ОСОБА_7 виник протиправний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4

30.09.2024 о 10 год. 15 хв., реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , передбачаючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, наблизився до ОСОБА_4 та вхопивши за одяг повалив останнього на правий бік на ісфальтне покриття автодороги.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , передбачаючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, перебуваючи зверху на ОСОБА_4 , вхопив лівою рукою за шию останнього та умисно наніс удари кулаком правої гуки в перенісся, праву частину обличчя та підборіддя ОСОБА_4 , завдавши таким чином йому фізичного болю та спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин спинки носа, синців на обличчі справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Отже, ОСОБА_7 заподіяв потерпілому умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість не визнав, пояснив, що конфлікти із потерпілим у нього тривають давно. Потерпілий часто звинувачує його у порушенні громадського порядку. У день події потерпілий кинувся на нього із ломакою. Щоб захиститись, ОСОБА_7 повалив потерпілого на землю, заблокував його рухи та декілька разів вдарив, щоб той відпустив палицю. Цивільний позов не визнав, пояснив, що потерпілий не має доказів того, що він проходив лікування.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_6 вважав не доведеною вину ОСОБА_7 та просив його виправдати.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що відносини із ОСОБА_7 у нього погані. У день події ОСОБА_7 стукав по вхідних воротах. Коли він взяв за одяг ОСОБА_7 , щоб його відвести від двору, обвинувачений повалив потерпілого на землю та почав наносити удари по обличчю та тулубу. Потерпілий не міг оборонятися, оскяльки відчував різку біль у правому боці в районі ребер. Цивільний позов підтримав, просив його задовольнити. Пояснив, що тяжко пережив вказане кримінальне правопорушення, не міг спілкуватися із знайомими через пошкодження обличчя, відчував біль у грудній клітці. Вважає, що розмір моральної шкоди є обгрунтованим та доведеним.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що із ОСОБА_7 у неї добрі відносини. 30.09.2024 біля 10-00 години до неї прибігла сусідка, ОСОБА_10 , та повідомила, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 б`ються. Коли свідок вибігла на вулицю, побачила, як ОСОБА_7 тримав ОСОБА_4 , який лежав на землі, за голову. При цьому у ОСОБА_11 була кров на носі. Хто на кого напав свідок не бачила. Подія відбувалася біля двору ОСОБА_4 по вул. Степова. ОСОБА_9 позитивно характеризує ОСОБА_7 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що із ОСОБА_7 у неї добрі відносини. Дату події вона згадати не може, але вона вказала на те, що була свідком як ОСОБА_7 , сидячи зверху на потерпілому ОСОБА_4 , наносив йому удари в груди та по обличчю. Побачивши це, ОСОБА_10 побігла кликати на допомогу свою сусідку ОСОБА_12 , прізвища якої вона не пам`ятає. Після цього ОСОБА_12 стягла із ОСОБА_4 ОСОБА_7 конфлікту між обвинуваченим та потерпілим свідок вважає прояви хуліганських дій з боку ОСОБА_7 , який бив порожні пляшки біля подвір`я потерпілого та кричав біля його будинку.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується також дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності, а саме:

-заявою потерпілого ОСОБА_4 від 30.09.2024, яка адресована відділенню поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП у в Київській області, за змістом якої потерпілий просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за фактом заподіяння тілесних ушкоджень;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 02.10.2024 та доданим до нього відеозаписом, з яких вбачається демонстрація потерпілим ОСОБА_4 обставин вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, механізму нанесення тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив правильність та достовірність своїх показів, наданих під час проведення слідчого експерименту.

-висновком експерта № 247Д від 04.10.2024, за змістом якого при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження: забій м`яких тканин спинки носа; синці на обличчі справа; садна на тильній поверхні лівої та правої кисті; вище описані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмета (ів), і могли утворитися від неоднократної дії рук людини, інших тупих предметів ( від удару руками в обличчя не менше 3-х разів) в термін і за обставин, зазначених в постанові та потерпілим ОСОБА_4 в ході слідчого експерименту від 02.10.24р., про що свідчить характер та локалізація тілесних ушкоджень; вище описані тілесні ушкодження у вигляді саден на тильній поверхні лівої та правої кисті, заподіяні ОСОБА_4 , могли утворитись при падінні з висоти власного зросту на площину, про що свідчить характер та локалізація тілесних ушкоджень; за ступенем тяжкості вище описані тілесні ушкодження, заподіяні ОСОБА_4 , відносяться до легких тілесних ушкоджень;

-висновком судово-психіатричного експерта № 387 від 24.10.2024, відповідно до якого ОСОБА_7 , під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності; під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; у ОСОБА_7 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено; ОСОБА_7 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за частиною 1 статті 125 КК України КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання, яке необхідно обрати обвинуваченому ОСОБА_7 , суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів частини першої та другої статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частини п`ятої статті 38 КК України, при призначенні покарання співучасникам кримінального правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Судом також встановлено, що ОСОБА_7 вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 28.02.2023 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 3 роки.

Тобто, обвинувачений у період іспитового строку умисно вчинив нове кримінальне правопорушення.

При призначенні показання по даній справі, судом враховано, що ОСОБА_7 раніше судимий, не одружений, ніде не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем проживання негативно не характеризується, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на військовому обліку не перебуває.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, покарання у виді громадських робіт, яке суд вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення. Призначення покарання у виді штрафу буде занадто м`яким покаранням, враховуючи особу обвинуваченого, та, на переконання суду, не сприятиме його виправленню.

Згідно з ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: 1) одному дню позбавлення волі відповідають: вісім годин громадських робіт.

А тому при призначенні остаточного покарання обвинуваченому судом при складанні покарань застосовано приписи пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України.

При цьому, оскільки ОСОБА_7 засуджений вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 28.02.2023 за ч.2 ст.185 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років, яке він відбув частково, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, та призначити покарання шляхом приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Судом враховано, що 26.03.2025 ОСОБА_7 взято під варту на виконання вироку Рокитнянського районного суду Київської області від 28.02.2023.

Станом на 29.05.2025 невідбута частина покарання за вироком від 28.02.2023 становить 4 роки 09 місяців 27 днів.

Отже, остаточне покарання, призначене обвинуваченому, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком..

Щодо заявленого цивільного позову суд дійшов таких висновків.

Потерпілим у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов, у якому він просив сятгнути із ОСОБА_7 моральну шкоду у сумі 50000 грн.

Свої позовні вимоги обгрунтував тим, що моральна шкода полягає в наступному.

В наслідок неправомірних суспільно - небезпечних дій обвинуваченого, потерпілому (позивачу) було завдано моральної шкоди, яка полягає у численних фізичних та душевних стражданнях, які були пережиті потерпілим, а також втрати здоров`я, і лікування. Дана подія зумовила негативні зміни у його житті: наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення, негативні переживання, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні. Важкість, а часом - і неможливість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, почуття образи, обурення, приниженої гідності, переживання за здоров`я. Ці негативні зміни не входили до життєвих планів потерпілого.

У позивача також викликає обурення і та обставина, що обвинувачуваний, а також його родичі не допомогли під час лікування і по теперішній час жодного разу не запропонували свою матеріальну допомогу та не поцікавились станом здоров`ям та матеріальним становищем, а зокрема чи є в потерпілого кошти на придбання ліків.

Вирішуючи вимоги цивільного позову, суд дійшов таких висновків.

Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, окрім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 своїми протиправними діями завдав потерпілому фізичного болю, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин спинки носа, синців на обличчі справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заподіяна моральна шкода є очевидною.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, судом враховано характер правопорушення, яке є кримінальним проступком, вчиненим умисно після правомірної вимоги потерпілого припинити протиправні дії (гупання обвинуваченим у вхідні ворота будинку потерпілого); матеріальний стан обвинуваченого, який ніде не працює; глибину душевних страждань потерпілого, який не проходив лікування, фізична реабілітація була нетривалою, водночас, внаслідок наявності синців на обличчі, потерпілий деякий час був позбавлений можливості реалізувати свої життєві потреби, які полягали у відвідуванні громадських та публічних місць, спілкуванні із знайомими.

А тому, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд дійшов висновку, що моральна шкода у розмірі 50000 грн. є неспіврозмірною із характером протиправної діяльності, заподіяною шкодою та зусиллям потерпілого на повернення до звичного способу життя.

Враховуючи те, що протиправним діянням було завдано шкоди потерпілому, водночас усунення наслідків цього діяння з боку потерпілого не потребувало тривалого лікування та не потягло за собою фінансових витрат, суд вважає, що розмір моральної шкоди підлягає зменшенню до пропорційного та справедливого рівня 5000,00 грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Судові витрати відсутні.

Керуючись статтями 366-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком, яке з урахуванням правил, передбачених пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, відповідає 25-ти дням позбавлення волі, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 28.02.2023 та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 10 (десять) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту приведення цього вироку до виконання.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 5000,00 (п`ять тисяч гривень 00 коп) грн. моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскарженим до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1