Справа № 702/817/25
Провадження № 1-кп/702/136/25
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою

15.09.2025 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище клопотання прокурора Монастирищенського відділу Уманської окружної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Монастирище Черкаської області, українки, громадянки України, місце державної реєстрації: АДРЕСА_1 та місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001009 від 21.07.2025,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_6 - не з`явився,

в с т а н о в и в :

В провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 121 КК України.

На адресу суду 15.09.2025 від прокурора у даному кримінальному провадженні надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 23.07.2025 обрано запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, який закінчується 18.09.2025, підстав для його скасування та зміни на інший, більш м`який запобіжний захід немає, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК, не зменшилися.

Згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_3 вчинила злочин у стані алкогольного сп`яніння, немає постійного місця роботи, що відноситься до обставин, передбачених п. 4, п.5, п.6 ч. 1 ст.178 КПК України, які слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності при вирішенні питання обрання запобіжного заходу та свідчить про відсутність у обвинуваченої міцних соціальних зв`язків, легальних засобів до існування та її негативну репутацію в суспільстві.

Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_3 має наслідком смерть людини, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку інкримінованого обвинуваченій злочину.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України та дотриманню нею процесуальних обов`язків під час досудового розслідування.

Просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 підтримала повністю, просила його задовольнити, пояснила, що на даний час ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, інші більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти ризикам встановленим на досудовому розслідуванні та слідчим суддею при обранні даного запобіжного заходу.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 заперечувала проти продовження відносно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України вона визнає, проте даний злочин вона вчинила для власної самооборони та для захисту своєї доньки від зґвалтування. Додатково пояснила, що перед її затриманням вона тимчасово проживала у свого співмешканця по АДРЕСА_2 , за місцем її реєстрації АДРЕСА_3 , домоволодіння фактично належить колишній власниці, яка продала його її тітці, яка обіцяла оформити будинок на неї. Іншого житла вона не має. Вона має доньку, яка з нею не проживає, а проживає у Вінницькій області з бабою по батьковій лінії. До моменту затримання вона працювала неофіційно.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , оскільки ризики на які покликається прокурор є необгрунтованими, просив застосувати до обвинуваченої цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку сторін, дослідивши клопотання, матеріали справи в розрізі вирішення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Санкцією ч. 2 ст. 121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років та відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином та дає право суду застосувати до обвинуваченої запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.07.2025 до підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 18.09.2025 включно та підтверджено наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу (ч. 3,5 ст. 199 КПК України).

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, зазначена обставина може бути мотивом та підставою для обвинуваченої переховуватися від суду.

Даний ризик, заявлений прокурором, оцінюється в сукупності з особою обвинуваченої, яка не має міцних соціальних зв`язків, офіційного працевлаштування, що може спонукати останню до переховування, а саме зміни місця проживання, пов`язаного з виїздом до іншої країни, виїзду до непідконтрольних на даний час території України.

Відтак, суд погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу, не зменшився і продовжує існувати надалі.

Так само і ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показань або відмови від дачі показань не зменшився з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, суд вважає доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. При визначенні даного ризику суд враховує, характер інкримінованого правопорушення, спосіб його вчинення, відповідно до фактичних обставин викладених в обвинувальному акті, а також відсутність постійного джерела доходів, в зв`язку з чим обвинувачена може продовжити вчиняти інші злочини.

Відтак, суд встановив, що ризики, визначені ухвалою слідчого судді при обранні їй запобіжного заходу та заявлені прокурором не зменшились та продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 .

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків на які покликається прокурор, спростовуються доводами, викладеними вище.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України суд враховує суспільну небезпеку інкримінованого обвинуваченій злочину, особу обвинуваченої, її вік та стан здоров`я, відсутність офіційного працевлаштування, відсутність міцних соціальних зв`язків, а саме передача на виховання бабі власної доньки, проживання зі співмешканцем будучи у шлюбі та вважає, що наявність підстав для залишення обвинуваченої під вартою переважає інтереси забезпечення права на свободу та виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи, про які йдеться у клопотанні прокурора, а тому вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою застосованого до ОСОБА_3 строком на 60 днів.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Оскільки у даному випадку наявні обставини, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, а тому суд розмір застави не визначає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 176, 177, 183, 193, 194, 196, 314-316, 331, 369-372, 392 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, починаючи з 15.09.2025 до 13.11.2025.

Копію ухвали вручити обвинуваченій ОСОБА_3 , захиснику обвинуваченої адвокату ОСОБА_5 , прокурору та направити уповноваженій службовій особі Державної установи "Черкаський слідчий ізолятор", РКС ГУНП в Черкаській області.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_7