Номер провадження 1-кс/754/1949/25
Справа № 754/8863/25
У Х В А Л А

Іменем України

05 червня 2025 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001191 від 12.04.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України стосовно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, начальника обмінного пункту станції фельд`єгерського-поштового зв`язку військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого (зі слів), -

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2025 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Клопотання слідчим подане в рамках кримінального провадження №0001191 від 12.04.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на те, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_4 , закінчується 10.06.2025 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, тому постановою керівника Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 від 03.06.2025 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 13.07.2025. Одночасно існують обґрунтовані ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, - тобто існують реальні ризики, передбачені п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що солдата ОСОБА_4 , відповідно до Наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 7 від 20.02.2025, призначено на посаду начальника обмінного пункту станції фельд`єгерського-поштового зв`язку.

12.04.2025 приблизно о 15.35 год, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи біля входу до приміщення магазину-кафе « Gold Beer », за адресою: м. Київ, вул. Градинська, 6-Г, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків вступив у словесний конфлікт з раніше не знайомим йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у ході розвитку якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, перебуваючи попереду приміщення магазину-кафе « Gold Beer », тримаючи у руці предмет, що має колюче-ріжучі властивості, схожий на ніж, наніс ним один удар в ділянку грудної клітини зліва потерпілому ОСОБА_8 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з пошкодженням серця та пошкодженням верхньої долі лівої легені, геморагічного шоку.

Після вчинення зазначених вище дій ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Слідчий зазначає, що у даному кримінальному провадженні існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

12.04.2025 ОСОБА_4 було затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 14.04.2025 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 10.06.2025 року.

Постановою керівника Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 від 03.06.2025 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 13.07.2025 року.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, посилаючись на те, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не є можливим у зв`язку зі складністю кримінального провадження, пов`язаною з необхідністю отримання експертиз та проведення ряду слідчих дій, направлених на повне, об`єктивне, всебічне та неупереджене розслідування зазначеного кримінального провадження, а також, з урахуванням отриманих висновків експертиз повідомити підозрюваному про зміну раніше повідомленої підозри та виконати вимоги ст. 290 КПК України.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам буде недостатнім.

Захисник заперечив проти продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, посилаючись на недоведеність ризиків, а також безпідставність позиції прокурора щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому просить обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Зазначає, що ризик переховування не доведений, а ризику впливати на свідків та потерпілого на сьогоднішній день не існує, оскільки свідки і потерпілий вже допитані органом досудового розслідування і їх покази містяться в матеріалах кримінального провадження. Також просить врахувати, що підозрюваний є учасником бойових дій і його психологічний стан є вкрай перенапруженим, оскільки підозрюваний брав безпосередню участь у відсічі збройної агресії ворожих військ. Припускає, що конфлікт між потерпілим і його підзахисним міг бути у якийсь спосіб спровокований, оскільки, згідно з медичним висновком, потерпілий перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Підозрюваний підтримав доводи свого захисника та заперечив проти продовження йому строку тримання під вартою, просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного та захисника, слідчий суддя доходить до такого висновку.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, потерпілого; перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом; вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, дослідженими слідчим суддею та наявними в матеріалах доданих до клопотання, зокрема: протоколом огляду місця події від 12.04.2025, проведеного за адресою: м. Київ, вул. Градинська, 6-Г; протоколами допиту свідків від 12.04.2025 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідків від 12.04.2025; протоколом перегляду відеозапису з камер відеоспостереження у приміщенні магазину-кафе « Gold Beer », за адресою; м. Київ, вул. Градинська, 6-Г від 13.04.2025; довідкою КНП «КМКЛ ШМД» №2428 від 12.04.2025 про наявність у потерпілого ОСОБА_8 тілесних ушкоджень; протоколом допиту ОСОБА_8 від 29.05.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_8 від 29.05.2025; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_8 від 29.05.2025 тощо.

Таким чином, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу, окрім обґрунтованої підозри, є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків.

Слідчий суддя враховує вимоги ст. 5 Конвенції, правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку». У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше не судимий, є військовослужбовцем, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків, - існує цілком реальний ризик переховувавання від органів досудового розслідування та суду і на даний час цей ризик не зменшився.

Слідчий суддя також враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, згідно з якою продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, вчинений із застосуванням фізичного насильства, що, на переконання слідчого судді, свідчить про високий ступінь суспільної небезпечності підозрюваного.

Щодо ризику впливати на свідків: підозрюваному відомі персональні дані свідків у даному кримінальному провадженні і місце їх проживання, що свідчить про високу ймовірність ризику незаконного впливу на свідків з метою схиляння їх до зміни своїх показань або відмови від свідчень.

Також слідчий суддя зауважує, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання судом показань. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того судом враховується те, що підозрюваний ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, не вчинив жодних дій пов`язаних з наданням допомоги потерпілому, однак в подальшому був затриманий працівниками поліції, що свідчить про реальне існування вищезазначених ризиків.

Щодо інших запобіжних заходів, то на думку слідчого судді, лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти вищевказаним встановленим ризикам, оскільки застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, будуть не достатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст. ст. 179, 180, 181, 182 КПК України вони не позбавляють в повній мірі обвинуваченого можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Прокурором доведено те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

З огляду на викладене, вважаю за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обставини, які зазначені підозрюваним та захисником, не можуть бути підставою для відмови в продовження строку тримання під вартою, оскільки на даному етапі кримінального провадження вони не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального провадження є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, тому не вирішуючи наперед питання про доведеність вини, слідчий суддя приходить до висновку, що причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, що долучені прокурором в судовому засіданні.

В наданих до суду матеріалах наявні вагомі докази про причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, який є тяжким злочином, він обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення на строк до восьми років.

Ураховуючи стадію досудового розслідування та інкриміноване підозрюваному правопорушення, а саме за ч.1 ст. 121 КК України, що є злочином, вчиненим із застосування насильства, суд не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Слідчий суддя переконався у судовому засіданні, що закінчити досудове розслідування неможливо у межах раніше обраного запобіжного заходу унаслідок виконання великого обсягу процесуальних та слідчих дій, а також особливої складності кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків, натомість, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та доведеним прокурором у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 194, 199, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001191 від 12.04.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України стосовно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обраний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування - до 13 липня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1