Справа № 333/7690/25
Провадження №1-кп/333/848/25
ВИРОК

Іменем України

04 вересня 2025 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000829 від 24.06.2025 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куцуруб Очаківського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

23.04.2004 року Очаківським міським судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 289, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;

10.02.2010 року Очаківським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

03.08.2011 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

21.12.2011 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.297, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

22.01.2015 року Очаківським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

06.03.2015 року Очаківським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

26.05.2015 року Очаківським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі;

17.03.2020 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 13.01.2023 року за відбуттям строку покарання;

05.07.2023 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 125 КК України до 120 годин громадських робіт;

21.02.2024 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.4 ст. 185, ст.ст.70, 72 КК України до 5 років 10 місяців позбавлення волі,

28.03.2024 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ч.ч.1, 4 ст.70 КК України до 5 років 8 місяців позбавлення волі, строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання з 21.12.2023 року. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.09.2024 року звільнено умовно-достроково від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.03.2024 року на невідбуту частину 4 роки 11 місяців 19 днів для проходження військової служби за контрактом. Останнім днем відбування кримінального покарання засудженим вважати день його передачі до підрозділів Національної гвардії України для доставляння до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки,

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Пологи Запорізької області, громадянина України, освіта середня, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

13.03.2006 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 286 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

15.09.2008 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

31.05.2011 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 150 годин громадських робіт;

24.09.2012 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України до обмеження волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

16.10.2012 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

27.06.2018 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу на суму 850 гривень;

03.09.2019 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 297 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

03.09.2021 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до арешту на строк 3 місяці. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України арешт переведено в позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 03.09.2019 року та остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці. 21.09.2024 року звільнений на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково, невідбутий термін складає 1 рік 3 місяці 13 днів,

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що 24 червня 2025 року, у період часу з 09 години 20 хвилин до 09 години 25 хвилин, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, направленим на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, із подальшим продовженням його дії, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, бажаючи настання таких суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, їхні дії залишаються не поміченими, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні торгівельної зали магазину «Єва» ТОВ «РУШ», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 87, шляхом вільного доступу до торгових полиць, таємно викрали: туалетну воду жіночу «Versace yellow Diamond», об`ємом 30 мл, вартістю 1425 гривень 00 копійок, туалетну воду жіночу «Versace Versense», об`ємом 50 мл, вартістю 1753 гривні 00 копійок та парфумовану воду жіночу «Trussardi My Name», об`ємом 100 мл, вартістю 1752 гривні 67 копійок, згідно з висновком експерта №СЕ-19/108-25/16398-ТВ від 07.08.2025 року. Продовжуючи реалізовувати свій єдиний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, вийшли з магазину «Єва» через касову зону, не оплативши зазначений товар, тим самим розпорядилися викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 і ОСОБА_9 спричинили ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 4930 гривень 67 копійок.

2. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винними у вчиненні якого визнані обвинувачені.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

3. Позиція обвинувачених.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю і суду пояснив, що дійсно вранці 24 червня 2025 року він разом з ОСОБА_3 з торгівельної зали магазину «Єва», розташованого по вул. Космічній у м.Запоріжжі таємно викрали три пляшки парфумів. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю і суду пояснив, що дійсно вранці 24 червня 2025 року він разом з ОСОБА_4 з торгівельної зали магазину «Єва», розташованого по вул. Космічній у м.Запоріжжі таємно викрали три пляшки парфумів. При цьому одні з викрадених парфумів він виніс з приміщення магазину у задньому кармані джинсів, а двоє з парфумів виніс з магазину ОСОБА_4 в сумці. В подальшому викрадене майно продали, а гроші витратили на алкогольні напої і продукти харчування. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.

У судовому засіданні також оголошені документи, що характеризують особу ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , а також досліджено надані прокурором матеріали експертизи і речових доказів.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинувачених, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених.

5. Висновок суду щодо винуватості обвинувачених.

Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 і ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за викладених у вироку обставинах повністю підтверджена дослідженими в ході судового слідства доказами.

Під час допиту обвинувачені не заперечували, що вони за попередньою змовою між собою 24 червня 2025 року, знаходячись у приміщенні торгівельної зали магазину «Єва», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 87, шляхом вільного доступу до торгових полиць, таємно викрали туалетну воду жіночу «Versace yellow Diamond», туалетну воду жіночу «Versace Versense» і парфумовану воду жіночу «Trussardi My Name», а також, кожен окремо, беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Покази обвинувачених суд вважає такими, що повністю відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також дослідженим матеріалам кримінального провадження, тому розцінює їх як достовірні, приймає як доказ їх вини і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового слідства доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення і кваліфікує дії останнього за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, а також вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення і кваліфікує дії останнього за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану

6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого під час досудового розслідування і в суді.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого під час досудового розслідування і в суді.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає.

7. Мотиви призначення судом покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, раніше судимий, у тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, його вік, стан здоров`я на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, немає стійких соціальних зв`язків неодружений, на його утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працює, має мінливий дохід.

У рішенні «Бремер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати у зв`язку з відстрочкою.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема те, що він раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, у тому числі тяжких, має не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення, а також конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, думку учасників провадження, висловлену у судових дебатах, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді позбавлення волі, обмежившись мінімальним строком, визначеним в межах санкції закону, що відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Беручи до уваги, що інкримінований злочин вчинений ОСОБА_4 в період умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, призначеного за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 03.09.2021 року, суд вважає за необхідне остаточно визначити йому покарання згідно з ч.1 ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вказаним вироком.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, раніше судимий, у тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, його вік, стан здоров`я на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, немає стійких соціальних зв`язків неодружений, на його утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працює, має мінливий дохід.

У рішенні «Бремер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати у зв`язку з відстрочкою.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема те, що він раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, у тому числі тяжких, має не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення, а також конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, думку учасників провадження, висловлену у судових дебатах, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді позбавлення волі, обмежившись мінімальним строком, визначеним в межах санкції закону, що відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Беручи до уваги, що інкримінований злочин вчинений ОСОБА_3 в період умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, призначеного за вироком Дзержинського районного суду м.Харків від 28.03.2024 року, суд вважає за необхідне остаточно визначити йому покарання згідно з ч.1 ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вказаним вироком.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, враховуючи відсутність у учасників процесу відповідних клопотань, вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з такого. Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02.07.2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 60560,00 гривень, постановлено взяти під варту в залі суду негайно. Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому залишити тримання під вартою.

По справі цивільний позов не заявлено.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження. Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04.07.2025 року накладено арешт на майно.

Відповідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи, що майно, на яке накладено арешт, передано власнику, суд вбачає підстави для скасування арешту майна.

Згідно з п. 13 ч. 1, ч. 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, якщо обвинувачуються декілька осіб суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного обвинуваченого. Відповідно до ст. 126 КПК України, питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.

При цьому солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Крім того, згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року у справі, в якій засуджено декількох осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.

Відповідно до положень глави 8 КПК України встановлено принцип дольової відповідальності при стягненні процесуальних витрат відповідно до положень глави 8 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової біологічної експертизи №19/108-25/15195-БД від 25.07.2025 року в розмірі 964 гривні 75 копійок, судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/108-25/16398-ТВ від 07.08.2025 року в розмірі 2674,20 гривень, на загальну суму 3638,95 гривень, на підставі ч.2 ст.124 КПК України, відповідно до якої суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених на користь держави, з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного з них.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Згідно зі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням положень ст. 72 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 03.09.2021 року та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 02 липня 2025 року, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Згідно зі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням положень ст. 72 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Дзержинського районного суду м.Харків від 28.03.2024 року та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню № 0000829 для проведення судової біологічної експертизи №19/108-25/15195-БД від 25.07.2025 року і судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/108-25/16398-ТВ від 07.08.2025 року, на загальну суму 3638 гривень 95 копійок, стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) і ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави по 1819 (одна тисяча вісімсот дев`ятнадцять) гривень 47 копійок з кожного.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04.07.2025 року, на туалетну воду жіночу «Versace yellow Diamond», об`ємом 30 мл, туалетну воду жіночу «Versace Versense», об`ємом 50 мл, та парфумовану воду жіночу «Trussardi My Name», об`ємом 100 мл.

Речові докази:

- туалетну воду жіночу «Versace yellow Diamond», об`ємом 30 мл, туалетну воду жіночу «Versace Versense», об`ємом 50 мл, та парфумовану воду жіночу «Trussardi My Name», об`ємом 100 мл, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_12 , яка є керівником магазину «Єва-104», - залишити ТОВ «РУШ» за належністю;

- оптичний диск з відеозаписами з камер відеонагляду з приміщення магазину «Єва» ТОВ «РУШ», який зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1