Дата документу 07.05.2025Справа № 554/5045/25
Провадження № 1-кс/554/5226/2025
У Х В А Л А

Іменем України

07 травня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 на рішення та бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, в порядку статті 303 КПК України,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 , в порядку статті 303 КПК України, звернувся до слідчого судді із вищезазначеною скаргою, у якій просить зобов`язати слідчого ТУ ДБР у м. Полтаві внести до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.366 і 372 КК України, відповідно до викладеної інформації у його заяві про злочин від 12.12.2024 року; скасувати постанови слідчих ТУ ДБР у м. Полтаві про відмову у визнанні його потерпілим від 20.02.2025 року та 26.02.2025 року; зобов`язати слідчого ТУ ДБР у м. Полтаві визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000172 та вручити пам?ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; зобов`язати слідчого ТУ ДБР у м. Полтаві визнати його потерпілим у новому кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.366, 372 КК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27.12.2024 року (справа № 554/14506/24, провадження № 1-кс/554/13287/2024) було зобов`язано уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Полтаві внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладені в його заяві про злочин у порядку ст.214 КПК України від 12.12.2024 року про те, що в діях прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364, 366, 372 КК України. Проте 06.02.2025 року він отримав лист, яким йому було повідомлено, що на підставі вказаної ухвали ТУ ДБР у м. Полтаві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000172 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

За таких обставин вважав, що слідчий ОСОБА_6 , розпочинаючи кримінальне провадження лише за ч.1 ст.364 КК України, не виконав судове рішення, що набрало законної сили, а саме не вніс до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.366 та 372 КК України, тому вбачав в діяннях останнього ознаки відповідної бездіяльності.

13.02.2025 року та повторно 24.02.2025 року він звернувся до слідчого Першого СВ (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000172, оскільки вважав, що діями прокурора ОСОБА_5 , описаними у його заяві про злочин, йому заподіяна шкода.

Однак, 20.02.2025 року старший слідчий ОСОБА_6 виніс постанову про відмову у визнанні його потерпілим. Після цього, на його повторне звернення, йому надійшла аналогічна постанова слідчого ОСОБА_7 від 26.02.2025 року про відмові у визнанні потерпілим.

Таку відмову у визнанні його потерпілим вважав необґрунтованою й такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, а висновок слідчих про відсутність будь-якої шкоди можливим вчиненням кримінального правопорушення - таким, що не відповідає дійсності.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 підтримали вимоги, викладені у скарзі, просили задовольнити скаргу з наведених у ній мотивів. Адвокат ОСОБА_4 наголосив на тому, що слідчим навіть не було допитано ОСОБА_3 у якості свідка в кримінальному провадженні, хоча прокурором у наданих письмових вказівках було визначено необхідність у проведенні такої процесуальної дії.

Представник ТУ ДБР у м. Полтаві в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги. Старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_6 , на виконання запиту суду, направив матеріали кримінального провадження № 0000172 від 20.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. Розгляд скарги просив проводити без його участі та відмовити в її задоволенні.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження № 0000172 від 20.01.2025 року, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 розділу ІІІ КПК України.

Так, згідно з положеннями ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

- бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування (пункт 1);

- рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою (пункт 5).

Слідчим суддею встановлено, що 12.12.2024 року ОСОБА_3 звернувся до директора ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_8 із заявою про вчинення кримінального правопорушення, у якій виклав відомості про вчинення, на його думку, прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364, 366, 372 КК України, яке полягало у внесенні службовою особою із використанням свого службового становища до офіційних документів неправдивих відомостей, що стали підставою до притягнення його (завідомо невинного) до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27.12.2024 року у справі № 554/14506/24, провадження № 1-кс/554/13287/2024 було зобов`язано уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Полтаві внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладені в заяві ОСОБА_3 від 12.12.2024 року про кримінальне правопорушення.

20.01.2025 року слідчим ОСОБА_6 було внесено відомості до ЄРДР під № 0000172 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, за фактом того, що до ТУ ДБР у м. Полтаві надійшла ухвала слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27.12.2024 року (справа № 554/14506/24, провадження № 1-кс/554/13287/2024), якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 12.12.2024 року про можливі протиправні дії прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 відносно нього.

Отже, заявником про кримінальне правопорушення є ОСОБА_3 .

10.02.2025 року прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 у порядку статті 36 КПК України було надано вказівки у кримінальному провадженні № 0000172 від 20.01.2025 року, зокрема допитати як свідка ОСОБА_3 щодо обставин наведених у його заяві від 12.12.2024 року, з`ясувавши в яких саме діях або бездіяльності на його переконання полягає протиправна поведінка прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури.

13.02.2025 року ОСОБА_3 звернувся до першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві із заявою, у якій зазначивши, що внаслідок можливих протиправних дій прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 йому було завдано моральної та, можливо, матеріальної шкоди, зокрема він зазнав незаконного кримінального переслідування, що спричинило психологічний тиск, репутаційні втрати та інші негативні наслідки, просив визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000172 від 20.01.2025 року.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_6 від 20.02.2025 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Прийняте рішення слідчий мотивував тим, що аналізом змісту заяви про визнання потерпілим та заяви про вчинення кримінального правопорушення встановлено, що на даний час в органу досудового розслідування відсутні будь-які докази, що могли б підтвердити завдання ОСОБА_3 будь-якої шкоди можливим вчиненням кримінального правопорушення.

У подальшому, постановою старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_7 від 26.02.2025 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000172 від 20.01.2025 року з аналогічних підстав.

Слідчий суддя, вирішуючи вимоги скарги по суті, щодо посилань скаржника на неповну кваліфікацію викладених ним у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 12.12.2024 року відомостей у витязі з ЄРДР зазначає, що порядок внесення відомостей до ЄРДР регламентований статтею 214 КПК України та Положенням про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 року.

Так, з системного аналізу вимог статті 214 КПК України та названого Положення слідує, що відомості про попередню кваліфікацію кримінального правопорушення вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором.

При цьому за правилами статей 36 і 40 КПК України слідчий та прокурор є процесуально незалежними особами, а втручання в їх діяльність осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Під час судового розгляду скарги достовірно встановлено, що за заявою ОСОБА_3 від 12.12.2024 року слідчим внесено до ЄРДР відомості з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.364 КК України.

Заявник з такою кваліфікацією у ЄРДР викладених ним у заяві відомостей про кримінальне правопорушення не погоджується та просить додатково внести до ЄРДР відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.366 та 372 КК України.

Проте, встановлення ознак складу злочину, його попередня та/або подальша кваліфікація є виключною прерогативою уповноважених осіб органу досудового розслідування, які у своїй процесуальній діяльності є самостійними учасниками кримінального провадження.

Визначення ж особою у заяві про злочин наявності певної статті КК України та бажаної кваліфікації не може автоматично свідчити про те, що було вчинено саме ці злочини, а слідчий/прокурор відповідно не зобов`язаний вносити до ЄРДР відомості у точній відповідності зі змістом заяви в частині обраної заявником правової кваліфікації.

Тобто, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, визначена заявником у заяві, не має обов`язкового характеру для слідчого або прокурора.

Слідчий суддя, у свою чергу, не вправі зобов`язати орган досудового розслідування внести відомості до ЄРДР за конкретно визначеною статтею КК України, в тому числі про яку вказує заявник, оскільки таких повноважень положеннями КПК України слідчому судді не надано. Як зазначалося вище, вирішення питання щодо визначення попередньої правової кваліфікації конкретного кримінального правопорушення на стадії початку досудового розслідування є дискреційними повноваженнями слідчого, дізнавача, прокурора.

Крім того, зміст ухвали слідчої судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27.12.2024 року свідчить про те, що цим судовим рішенням зобов`язано уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Полтаві внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР саме за заявою ОСОБА_3 від 12.12.2024 року, однак, судом не зобов`язано орган досудового розслідування до певної кваліфікації, зокрема за ст.ст.366 та 372 КК України, на які вказував заявник.

На підставі викладеного, беручи до уваги, що відомості про кримінальне правопорушення, за заявою ОСОБА_3 від 12.12.2024 року вже внесені до ЄРДР 20.01.2025 року, а визначення кваліфікації кримінального правопорушення, як і її зміна в процесі досудового розслідування є дискрецією слідчого, прокурора, то вимоги скарги щодо зобов`язання слідчого ТУ ДБР у м. Полтаві внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за правовою кваліфікацією, заздалегідь визначеною заявником, є безпідставними й такими, що не ґрунтуються на положеннях КПК України, а тому не підлягають задоволенню.

При цьому слідчий суддя зауважує, що в процесі здійснення досудового розслідування правова кваліфікація кримінального правопорушення може піддаватися змінам.

В частині вимог скарги про скасування постанов слідчих ТУ ДБР у м. Полтаві про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим від 20 та 26 лютого 2025 року у кримінальному провадженні № 0000172 від 20.01.2025 року слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді .

При цьому згідно з ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з вимогами ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до ч.4 ст.40 КПК України слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Слідчі, аргументуючи свої висновки про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, зазначили, що досудовим розслідуванням не зібрано на даний час доказів заподіяння останньому будь-якої шкоди.

На переконання слідчого судді, такий висновок слідчих, з огляду на викладені норми кримінального процесуального закону, є передчасним, оскільки ними не наведено даних про здійснення всього обсягу процесуальних дій для встановлення обставин та факту кримінального правопорушення. Зокрема, всупереч наданим у порядку статті 36 КПК України прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 вказівкам у кримінальному провадженні № 0000172 від 20.01.2025 року, ОСОБА_3 в якості свідка допитано не було.

При цьому оскаржувані постанови за своїм змістом не відповідають вимогам статті 110 КПК України, оскільки не містять мотивів прийняття рішення та їх обґрунтування. Слідчі обмежилися лише самою по собіконстатацією факту відсутності на час винесення цих постанов доказів, які б підтвердили завдання можливим вчиненням кримінального правопорушення ОСОБА_3 будь-якої шкоди, при цьому не навівши жодного обґрунтування такого висновку.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанови слідчих першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві про відмову у визнанні потерпілим від 20.02.2025 року та 26.02.2025 року в кримінальному провадженні № 0000172 від 20.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, підлягають скасуванню, а скарга в цій частині задоволенню.

Разом із тим, вимоги скарги щодо зобов`язання слідчого ТУ ДБР у м. Полтаві визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000172, вручити пам?ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, а також зобов`язання слідчого ТУ ДБР у м. Полтаві визнати ОСОБА_3 потерпілим у новому кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.366, 372 КК України, задоволенню не підлягають, оскільки вирішення питання про визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні є виключними повноваженнями слідчого, дізнавача, прокурора й не належать до повноважень слідчого судді.

Так, відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора ; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження (слідчого, дізнавача прокурора), вчинити процесуальні дії, наприклад, розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий, дізнавач чи відповідно прокурор самостійно.

Таким чином, слідчий суддя не наділений повноваженнями зобов`язувати сторону кримінального провадження задовольняти клопотання (заяву), подані під час досудового розслідування, зокрема зобов`язувати визнати особу потерпілою у кримінальному провадженні та вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

На підставі викладеного, скарга ОСОБА_3 на рішення та бездіяльність ТУ ДБР у м. Полтаві, в порядку статті 303 КПК України, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.55, 214, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення та бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, в порядку статті 303 КПК України, - задовольнити частково.

Постанови слідчих першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, про відмову у визнанні потерпілим від 20.02.2025 року та 26.02.2025 року в кримінальному провадженні № 0000172 від 20.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, - скасувати.

У задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 08 травня 2025 року об 11 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1