Справа № 128/1429/25
ВИРОК

Іменем України

04 серпня 2025 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Вінниці в режимі відеоконференції з ДУ «Стрижавська ВК № 81» кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000149 від 21.02.2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, освіта середня-спеціальна, не працюючого, раніше судимого:

- 03.08.2003 Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі з відстрочкою відбування покарання 2 роки

- 06.03.2004 Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, 14.09.2006 умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі.

- 28.10.2006 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року 3 місяців позбавлення волі, 15.11.2007 звільнений умовно-достроково.

- 01.12.2008 Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 395 КК України до двох місяців арешту, звільнений з місць позбавлення волі 01.02.2009.

- 27.08.2009 Крижопільським районним судом Вінницької області за ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України до трьох років позбавлення волі, 27.08.2012 звільнений по відбуттю терміну покарання.

- 08.07.2015 колегією суддів Бориспільського міськрайонного суду Київської області за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді 12 років позбавлення волі,

За ч. 1 ст. 393 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він будучи засудженим за вчинення умисного злочину, під час відбуття покарання на шлях виправлення не став, для себе відповідних висновків не зробив та знову вчинив умисний злочин.

Так, ОСОБА_5 відбуваючи покарання в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)», що за адресою: селище Стрижавка, вул. Алеї 62 Вінницького району Вінницької області, за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.07.2015, за яким його засуджено за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді 12 років позбавлення волі, згідно постанови начальника ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» від 25.01.2024 переведений до дільниці соціальної реабілітації Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» для подальшого відбуття покарання.

По прибуттю до Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» ОСОБА_5 був ознайомлений з кордонами дільниці соціальної реабілітації Стрижавської виправної колонії (№ 81), порядком та умовами відбування покарання, попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 391-393 КК України.

Під час відбуття покарання, 21.02.2025, засуджений ОСОБА_5 на підставі наказу начальника ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» ОСОБА_6 № 1 зас 2025 від 02.01.2025 «Про залучення засуджених на контрагентському об?єкті» та строкового трудового договору № 1 від 02.01.2025, був залучений до робіт на контрагентському об?єкті в якості підсобного робітника та виконував відповідні роботи на контрагентському об?єкті ВСП ПФ «Ривеніс Автосервіс» по вул. Молодіжна 7 Б, селище Стрижавка Вінницького району Вінницької області.

В цей же день у засудженого ОСОБА_5 виник умисел на вчинення втечі. Засуджений ОСОБА_5 , знаючи та розуміючи наслідки своїх дій, а також бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю належного контролю за ним з боку працівників державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)», в проміжок часу з 17 годин 00 хвилин по 18 годин 00 хвилин 21.02.2025, самовільно, без відповідного дозволу представників адміністрації установи, залишив територію контрагентського об?єкту ВСП ПФ «Ривеніс Автосервіс» по вул. Молодіжна 7Б, селище Стрижавка Вінницького району Вінницької області.

Продовжуючи свої злочинні дії, засуджений ОСОБА_5 попрямував селищем Стрижавка Вінницького району Вінницької області, після чого, вийшовши випадково на територію кар?єру у селищі Стрижавка Вінницького району Вінницької області, вирішив заховатися, де був виявлений та затриманий.

Вказані дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 393 КК України - втеча з місця позбавлення волі, вчинене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі.

В підготовчому засіданні було поставлено на розгляд питання про затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим від 21.04.2025 року, в порядку статей 468, 469 та 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), оскільки укладено угоду про визнання винуватості та зазначені її сторони.

Відповідно до даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 393 КК України, зазначено беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 1 ст. 393 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.07.2015 року та призначити остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_4 висловлена згода на призначення зазначеного покарання.

Прокурор в судовому засіданні угоду про визнання винуватості, укладену 21.04.2025 року між ним: прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 підтримав та просив її затвердити.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, та підписи сторін.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 393 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з ст. 12 КК України, відносяться до нетяжкого злочину.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод", під беззастережним визнанням винуватості підозрюваним/обвинуваченим слід розуміти безумовне (повне) визнання ним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення.

Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 393 КК України.

Згідно із ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

Відповідно змісту Рішення у справі «Нацвлішвілі і Тогонідзе проти Грузії» від 29.04.2014 року Європейський суд з прав людини вказує, що угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними.

З огляду на вказане, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе виннуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , що передбачена ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , що передбачена ст. 66 КК України, є щире каяття.

Відтак, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним положеннями ст.ст. 50,63 65,71 КК України, а також санкції ч. 1 ст. 393 КК України. Враховуючи викладене, та те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив дії, які виразились у втечі з місця позбавлення волі, вчиненій особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Питання щодо судових витрат та речових доказів, судом не вирішується, оскільки такі відсутні в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 квітня 2025 року між прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000149 від 21.02.2025.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України та призначит, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати частину невідбутого покарання завироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.07.2015 року та остаточне покарання ОСОБА_5 визначити у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дати постановлення вироку 04.08.2025.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.2 ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно із положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_7