Справа № 446/407/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/368/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях судового засідання - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0000049 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10.03.2025 року стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Великосілки, Кам`янка-Бузького району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

за участю:

прокурорів - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

встановила:

Захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10.03.2025, яким ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахується з моменту приведення даного вироку до виконання.

Вирішено питання з речовими доказами в поряду ст. 100 КПК України.

Захисник в апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 .

Апелянт та його довіритель вважають вирок суду першої інстанції незаконним, необгрунтованими та передчасним, такими що не враховує весь обсяг обставин та норми законодавства, яке регулює питання мобілізації.

Апелянт покликається, що в ході судового слідства було встановлено, що, під час проведення військово-лікарської експертизи обвинуваченого, був суттєво порушений порядок проведення, зокрема, обвинувачений не пройшов огляду у лікаря-офтальмолога, психіатра, які є обов`язковими відповідно до вимог наказу МОУ №402 про військово-лікарську експертизу.

Наказ № 402 встановлює обов`язок ВЛК провести огляд військовозобов`язаного у кожного з передбачених лікарів без винятку та додаткових умов. Цим вказуєте обсяг медичного огляду саме таких лікарів є мінімальним та не може бути зменшений. Наказ № 402 не містить умов щодо зменшення обсягу медичного огляду відсутності скарг на здоров`я військовозобов`язаного. На підставі скарг військовозобов`язаного на стан здоров`я, обсяг медичного може бути лише збільшений шляхом направлення його для огляду до інших лікарів, визначені п. 3.2.

Лікар психіатр в судовому засіданні підтвердив, що в медичних документах ОСОБА_8 немає його підпису і не відображена його іменна печатка, якою він завіряє свій підпис.

Апелянт наголошує, що дотримання належної правової процедури у всіх сферах життя та діяльності Держави є проявом наявності та дотримання норм забезпечення прав та свобод людини та громадянина зі сторони органів та установ державної влади.

Сторона захисту стверджує, що зміст наказу Міністерства оборони Україні 2008 року не містить жодної згадки про те, що голова ВЛК має право підписувати картку огляду ВЛК замість інших лікарів.

Таким чином, під час судового слідства, достовірно встановлено неправомірне звуження обсягу медичного огляду обвинуваченого ОСОБА_8 , підроблення його картки медичного огляду ВЛК від 13 лютого 2024 року.

З цих причин результати ВЛК обвинуваченого не можуть вважатись належними допустимими доказами у справі, зокрема картка обстеження та медичного огляду ОСОБА_8 від 13.02.2024 та довідка ІНФОРМАЦІЯ_2 про ВЛК №20/12 від 13.02.2024.

З цих підстав слід вважати, що придатність ОСОБА_8 до військової служби не встановлена.

Крім того апелянт звертає увагу на те, що з метою доказування, невідповідності картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_8 від 13 лютого 2024 року вимогам закону та встановлення факту підроблення документа, стороною захисту було поданим до суду клопотання від 21.05.2024 про призначення судової почеркознавчої експертизи. Однак в задоволенні такого клопотання було відмовлено судом першої інстанції, чим суд позбавив обвинуваченого можливості належного захисту його інтересів, зокрема виправдання у невчиненні кримінального правопорушення.

Також суд першої інстанції не зацікавився бланком військової повістки на відправлення до військової частини. У матеріалах справи наявна повістка, яка не відповідає вимогам чинного законодавства так як видана неіснуючою установою. У відповідь на адвокатський запит Центром надання адміністративних послуг Кам`янка-Бузької міської ради був наданий витяг з Єдиного державного реєстру осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.03.2025, відповідно до якого за кодом 09656819 є зареєстрованою інша установа Жовківський районний військовий комісаріат.

Однак всі військові комісаріати були ліквідовані 01.11.2020 року на підставі Постанови КМ від 19.07.2017 року № 492-р «Про реалізацію пілотного проекту щодо утворення територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки».

Зважаючи на значні порушення в процесі розслідування та судового розгляду виникає обґрунтований сумнів в повноті та об`єктивності проведення судового слідства, законності винесеного вироку та його відповідності вимогам КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 , будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України воєнного стану згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення в Україні воєнного стану», Закону України від 24.02.2022 року №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» (із подальшими змінами), та розуміючи про обов`язок передбачений ст.65 Конституції України, будучи військовозобов`язаним відповідно до ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також відповідно до довідки за результатами медичного огляду визнаний придатним за станом здоров`я для проходження військової служби згідно Наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України», 13.02.2024, в обідній час доби, більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 ) за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , будучи військовозобов`язаним і діючи з прямим умислом, тобто завідомо знаючи про висновок військово-лікарської комісії про придатність його до військової служби, будучи обізнаним про його призов за мобілізацією та, бажаючи ухилитися від призову за мобілізацією, на особливий період, без поважних причин відмовився отримувати повістку про його явку до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 13.02.2024 на 18 год. 00 хв для проходження військової служби за мобілізацією та відправки до військової частини.

Однак, ОСОБА_8 , будучи належним чином у встановленому законом порядку, повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» (із подальшими змінами), діючи всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25.03.1992 за №2232-XII, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 за №3543-XII, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого протиправного діяння, реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, ОСОБА_8 , будучи обізнаним про дату та час для відправки, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, 13.02.2024 на 18 год. 00 хв. не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим прямо ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника- адвоката ОСОБА_7 , підтриману обвинуваченим ОСОБА_8 , які, кожен окремо, просили задовольнити апеляційні вимоги сторони захисту в повному обсязі, міркування прокурора ОСОБА_9 , який просив частково задовольнити апеляційну скаргу захисника в частині скасування вироку та скерувати справу на новий судовий розгляд у зв`язку з обставинами встановленими в суді апеляційної інстанції, міркування прокурора ОСОБА_10 , який підтримав думку прокурора ОСОБА_9 , вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положення ст. 2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовий розгляд кримінального провадження відбувається у порядку, передбаченому статтями 318-380 КПК України.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, тобто в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення за ст. 336 КК України, не в повній мірі відповідає фактичним обставинам справи.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

На думку колегії суддів, зазначені вимоги судом першої інстанції не було виконано в повному обсязі.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

У відповідності до положень ст.124 Конституції України забезпечення доведеності вини належить до основних засад судочинства.

Відповідно до ст.ст. 91, 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За загальним правилом обов`язок доказування в суді обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на прокурора. Обов`язок доказування допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції не в повній мірі проаналізував та неналежно дослідив наявні в матеріалах справи докази щодо підтвердження чи спростування в діях обвинуваченого ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

У суді першої інстанції, з показів допитаних лікарів, було встановлено, що ОСОБА_8 , під час проходження ВЛК не пройшов огляд у всіх необхідних лікарів, які б підтвердили його придатність до військової служби під час мобілізації.

Однак суд першої інстанції не оцінив та не надав цьому відповідну правову оцінку. Відтак передчасно прийняв рішення про винуватість ОСОБА_8 .

З врахуванням зазначеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі було здійснено судовий розгляд в суді першої інстанції щодо встановлення фактичних обставин справи.

Апеляційні вимоги сторони захисту частково знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Вказане порушення відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК є істотним, що згідно з приписами п. 3 ч. 1 ст. 409 цього Кодексу є підставою для скасування судового рішення.

Таким чином, встановлені порушення, які були допущені судом першої інстанції, з урахуванням положень ст.ст. 2, 7, 9, 409, 412 КПК України, апеляційний суд визнає істотними та такими, що тягнуть за собою скасування ухвали та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Свідченням справедливого судочинства, на думку Європейського суду, є дотримання національними судами вимоги щодо вмотивованості судових рішень. Ця вимога стосується рівною мірою усіх видів українського судочинства, в тому числі і кримінального процесу.

У зв`язку з тим, що оскаржене судове рішення підлягає скасуванню з наведених підстав, суд не перевіряє інші доводи зазначені в апеляційних скаргах.

Враховуючи зазначене вище, приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого підлягає до часткового задоволення, відповідно оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стаді підготовчого судового засідання, під час якого необхідно перевірити обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК України 2012 року; у разі відповідності обвинувального акту КПК України призначити судовий розгляд під час якого повно та всебічно дослідити докази у кримінальному провадженні в їх сукупності з врахуванням доводів зазначених в апеляційній скарзі та матеріалах справи та у разі визнання ОСОБА_8 винним, обґрунтувати призначене покарання, тобто постановити законне та мотивоване рішення по справі, що відповідає положенням ст.370 КПК України.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419, 424 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10.03.2025 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: