Провадження № 1-кс/638/2131/25
УХВАЛА

Іменем України

31 липня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

cлідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань клопотання слідчого Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000774 від 22.04.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення -злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

встановив:

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого за погодженням з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на вчинення тяжких злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин на території Шевченківського району міста Харкова, а саме умисел на збут особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено «PVP», перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, у невстановлену в ході досудового розслідування дату та час але не пізніше 10 год. 15 хв. 07.07.2025 з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та подальшого збуту придбав у невстановленої в ході досудового розслідуванні особи, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», яку в подальшому, почав зберігати за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел на збут особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено PVP, 07.07.2025 приблизно о 10 годині 15 хвилин перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 діючи умисно та всупереч ст. 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №863 від 08.07.1999 (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995 (зі змінами), діючи з метою особистого збагачення, з прямим умислом на збут особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено PVP, збув гр. ОСОБА_7 зіп пакет в середині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, вартістю 400 (чотириста) гривень. Згідно висновку експерта СЕ-19/121-25/17878 НЗПРАП від 17.07.2025 надана речовина масою: 0,1162 г, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP в перерахунку на масу речовини, становить: 0,0962 г., за що ОСОБА_8 отримав грошові кошти в сумі 400 (чотириста) гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання, особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, так як останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні злочину, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від органу досудового розслідування та/або суду.

Так, ОСОБА_5 усвідомлюючи факт притягнення його до кримінальної відповідальності, призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі та невідворотності покарання, може зникнути зі свого постійного місця проживання та переховуватися від слідства, що призведе до тяганини по даному кримінальному провадженню, а також тяганини у прийнятті відносно підозрюваного ОСОБА_5 судового рішення.

Ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом умовляння, залякування чи іншим чином змусити свідків, змінити свої покази.

Ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків не має, є підстави вважати, що останній може вчинити новий злочин, або продовжити вчиняти злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів з метою отримання прибутку.

Таким чином, фактичні обставини справи, особистість підозрюваного, характер висунутої підозри та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, свідчать про неможливість застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків.

У разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту, або поруки ОСОБА_5 може впливати на свідків, покинути відомі слідству його можливі місця перебування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення, внаслідок чого прокурор, слідчий не зможе фактично контролювати його виконання.

Враховуючи викладене, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити.

Захисник проти задоволення клопотання заперечувала, просила призначити мінімальний розмір застави.

Підозрюваний проти клопотання заперечувала.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.

Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 та п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_5 фактично затримано 29 липня 2025 року о 16:18 год. та затримано за підозрою у скоєнні кримінальних правопорушень в порядку ст.208 КПК України.

ОСОБА_5 29 липня 2025 року о 18:24 год. було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення -злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення -злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, зокремапротоколом затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину, протоколами огляду місця події; постановами про визнання речовими доказами, висновками експерта, допитами свідків, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризики переховуватися від органів досудового розслідування або суду, тиснути та впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є уродженцем м. Харків, громадянином України, українцем, з середньої освітою, який не одружений, утриманців не має, тимчасово не працевлаштований, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений, останній раз 30.05.2023 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 ККУ до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання в порядку ст. 75 ККУ з іспитовим 2 роки.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи існування вищезазначених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого підозрюється; враховуючи особу підозрюваного, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Даних щодо неможливості застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я підозрюваного слідчому судді не надано.

Згідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, слідчий суддя з урахуванням викладених обставин злочину, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, визначає заставу достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно з п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому суд вважає, що застава у межах, визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим слідчий суддя визначає заставу у розмірі 65 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205,206,372,395 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання слідчого Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000774 від 22.04.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення -злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 (шістдесят) днів до 28 вересня 2025 року.

Визначити суму застави у розмірі 65 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 196820,00 гривень, яку можливо внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UA0006674, МФО 820172, код отримувача 26281249, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, призначення платежу застава згідно КПК по справі відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування запобіжного заходу, справа №638/14276/25 (Шевченківський районний суд м. Харкова).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підвартою протягом всього строку тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із міста Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи тимчасового тримання.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа установи тимчасового тримання негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Шевченківського районного суду м. Харкова.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1