Справа №296/5123/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретарів судового

засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні, в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia), в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000030 від 11.07.2016 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Краматорськ Донецької області, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ст. ст. 258-3 ч.1, 260 ч.2 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 являючись особою, яка не сприймає державну владу в Україні, підтримує злочинні наміри діючої на території Донецької області терористичної організації «донецька народна республіка», керуючись власними переконаннями та, будучи обізнаною про її протиправну діяльність, добровільно вступив до неї та приймав активну участь в її діяльності.

Терорганізація «днр» має стабільний склад лідерів вказаної терористичної організації, які підтримували між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Так, протягом квітня 2014 року невстановленими особами за попередньою змовою, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, утворено незаконні збройні формування шляхом об`єднання двох і більше осіб з метою здійснення терористичних актів, які відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичними групами, до складу яких увійшли невстановлені досудовим розслідуванням особи, які шляхом здійснення тероризму, тобто суспільно небезпечної діяльності, яка полягає у свідомому, цілеспрямованому застосуванні насильства шляхом захоплення заручників, підпалів, вбивств, тортур, залякування населення та органів влади, взяли під збройний контроль частину території Донецької області, до складу якої увійшли адміністративно-територіальні одиниці (райони) та самоврядні територіальні одиниці (міста, селища, села).

Тоді ж, невстановлені досудовим розслідуванням особи, знаходячись в населених пунктах Донецької області України здійснювали публічні заклики до насильницької зміни та повалення конституційного ладу України, захоплення державної влади, вчиняючи з цією метою умисні дії, зокрема пов`язані з розповсюдженням матеріалів з такими закликами шляхом використання засобів масової інформації та мережі «Інтернет».

06.04.2014 року вище визначеними терористичними групами було оточене та захоплене приміщенні Донецької обласної державної адміністрації, розташоване за адресою: м. Донецьк, бульвар Пушкіна, буд. 34, внаслідок чого місто Донецьк перейшло під контроль терористичних груп.

З метою приховування своєї злочинної діяльності, а також визнання «днр», як державного утворення на міжнародному рівні, отримання більш поширеної підтримки серед місцевого населення Донецької області, пропаганди і поширення ідеології створення псевдодержавного утворення на території південно-східної частини України, отримання фінансування та іншого сприяння своєї терористичної діяльності, а також подальшої легітимізації своєї терористичної діяльності, спрямованої на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку встановленого Конституцією України, ватажками терористичних груп 07.04.2014 року утворено організацію, що відповідно до абз. 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичною під назвою «донецька народна республіка» (далі «днр») шляхом об`єднання окремих терористичних груп у стійке об`єднання трьох і більше осіб, з метою продовження здійснення терористичної діяльності, у межах якого було здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та видано Акт про проголошення державної самостійності «Донецької Народної Республіки», яким публічно закликали місцеве населення до проведення 11.05.2014 року на порушення порядку, встановленого Конституцією України та Законом України «Про всеукраїнський референдум» так названого «загального обласного референдуму» на території Донецької області з питання визнання державної самостійності «днр» та чинення збройного опору державній владі України, військовим підрозділам Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України.

Для реалізації вищезазначеного загального злочинного умислу у складі терористичної організації було утворено так звані «політичний блок» та «силовий блок».

На учасників політичного блоку, відповідно до плану спільних злочинних дій, покладаються наступні обов`язки:

- створення так званих органів державної влади «днр» та організація їх діяльності;

- видання так званих нормативно-правових актів від імені нелегітимних органів державної влади «ДНР»;

- організація та проведення незаконного референдуму на території Донецької області про визнання суверенітету незаконного державного утворення «днр»;

- проведення агітаційної роботи серед населення щодо діяльності терористичної організації «ДНР» з метою схиляння їх до участі у вказаній терористичній організації та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України;

- організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу;

- налагодження взаємодії з терористичною організацією «луганська народна республіка» та її керівниками з метою координації дій, спрямованих на повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності терористичної організації «днр», що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для протидії правоохоронним органам України та Збройним Силам України;

- налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітації, висвітлення діяльності «днр», дискредитації діяльності органів державної влади України та осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою закликів до повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні та дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку «днр» (не передбачених законом збройних формувань) для забезпечення їх протиправної діяльності;

- забезпечення учасників «днр» транспортом, символікою та агітаційними матеріалами.

На учасників силового блоку (не передбачених законом збройних формувань та терористичних груп), відповідно до плану спільних злочинних дій, покладаються наступні обов`язки:

- організація та ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції;

- з метою опору представникам державної влади та унеможливлення припинення злочинної діяльності правоохоронними органами та Збройними Силами України, організація у групи осіб, які є прихильниками злочинної діяльності учасників «днр», озброєння зазначених осіб та керівництво їхніми діями;

- створення не передбачених законом збройних формувань та участь у їх діяльності;

- вербування нових учасників до складу силового блоку «днр» (не передбачених законом збройних формувань та терористичних груп) та керівництво їхніми діями;

- захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області;

- вчинення терористичних актів та диверсій на території України;

- захоплення зброї чи заволодіння у інший спосіб боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та забезпечення власної злочинної діяльності;

- викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу легітимну владу в Україні;

- силова підтримка учасників політичного блоку при проведенні незаконного референдуму на території Донецької області про визнання суверенітету незаконного державного утворення «днр», а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд;

- організація поставок зброї, бойових припасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації;

- організація виробництва, налагоджування ремонту деяких видів зброї та бойових припасів, створення військово-промислового комплексу «днр».

Продовжуючи свою терористичну діяльність, спрямовану на зміну меж території та державного кордону України, шляхом відокремлення від України території Донецької області, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, учасники «силового блоку» терористичної організації «днр» на території окремих районів та міст Донецької області вчинили збройні напади та захопили установи органів місцевого самоврядування та будівлі правоохоронних органів, взявши під контроль зазначені території.

З метою захисту територіальної цілісності України 13.04.2014 Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», яке введено в дію Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14.04.2014, відповідно до якого на території України розпочато антитерористичну операцію.

Наказом керівника Антитерористичного центру при СБ України № 33/6/9 від 07.10.2014 районами проведення АТО визначені території Донецької та Луганської областей. До проведення АТО згідно ст. 4 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» залучені військові підрозділи Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України.

Статтями 17, 65 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Положеннями ст. 25 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» встановлено, що керівники та посадові особи підприємств, установ і організацій, а також громадяни, які сприяли терористичній діяльності, несуть відповідальність згідно з законом.

Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «днр» або за їх участі відображено у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією. Зокрема, у Зверненні ВРУ до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання російської федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року за № 129-VIII, та Зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою ВРУ від 14.01.2015 за №106-VIII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого російською федерацією міжнародного тероризму» від 22.07.2014 за №1597-VII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії російської федерації та подолання її наслідків» від 21.04.2015 за №337-VIII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22.07.2014 за №1596-VII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами російської федерації та керівниками терористичних організації «днр» та «лнр», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 04.02.2015 за №145-VIIІ.

Зокрема встановлено, що на початку квітня 2014 року громадянин України ОСОБА_6 , (позивний « ОСОБА_9 »), перебуваючи в м. Краматорську Донецької області будучи достовірно обізнаним про те, що вище вказана терористична організація діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції став її учасником.

Усвідомлюючи таку мету терористичної організації «днр», передбачаючи та бажаючи її настання, ОСОБА_6 після звільнення м. Краматорськ Донецької області від зазначених незаконних збройних формувань, переїхав до м. Донецьк, де увересні 2014 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, вступив до лав так званого розвідувального управління республіканської гвардії «днр» на посаду командира роти військової розвідки та отримав «військове звання» - «капітан». У вказаному НЗФ ОСОБА_6 перебував до березня 2016 року.

До його функціональних обов`язків, як командира роти та прямого начальника ввіреного йому особового складу НЗФ, входило: підтримання постійної бойової готовності підрозділу та виконання бойових завдань проти сил АТО, бойова підготовка, виховання та військова дисципліна особового складу. Крім того, ОСОБА_6 ніс пряму відповідальність за підтримування у належному стані внутрішнього порядку в роті, а також за стан і збереження озброєння, військової техніки та іншого військового майна підрозділу.

Після чого, ОСОБА_6 , точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перейшов для подальшого проходження військової служби до п`ятого окремого батальйону територіальної оборони на посаду командира 2-ї роти (далі - 5 ОБТрО), який, на даний час, підпорядкований 3-й окремій мотострілковій бригаді т.зв. 1 армійського корпусу міністерства оборони "днр" та періодично перебуває у місцях збройних сутичок між національними військовими формуваннями України та бойовиками "днр".

У вказаному підрозділі ОСОБА_6 також виконує функціональні обов`язки командира роти, тобто прямого начальника ввіреного йому особового складу НЗФ, а саме: підтримує постійну бойову готовність підрозділу та виконує бойові завдання проти сил АТО (зафіксовано участь ОСОБА_6 та підлеглих йому бойовиків у бойових діях в районі населених пунктів Донецьк, Авдіївка, Новоселівка друга Ясинуватського району та інших), здійснює бойову підготовку, підтримує військову дисципліну особового складу. Крім того, ОСОБА_6 несе пряму відповідальність за підтримування у належному стані внутрішнього порядку в роті, а також за стан і збереження озброєння, військової техніки та іншого військового майна підрозділу.

З цією метою, у період з вересня 2014 року і по червень 2016 року перебуваючи у передмісті та околицях м. Донецька та Донецької області (м. Донецьк, Авдіївка, Новоселівка друга Ясинуватського району та інших) ОСОБА_6 , виконуючи покладені на нього функціональні обов`язки, для досягнення спільної злочинної мети вказаної організації, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та те що він є учасником силового блоку терористичної організації, вів збройний опір, розвідку, корегував обстріли позицій сил АТО, незаконно протидіяв та перешкоджав виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції на території Донецької області.

Зокрема, 16.05.2016 близько 21 години 30 хвилин, під його безпосереднім керівництвом, на 41 км. залізничного перегону Ясинувата-Скотовата, в напрямку м. Костянтинівка, встановили вибуховий пристрій, внаслідок чого було пошкоджено електровоз ВЛ8 № 1429, який належить Краснолиманському депо регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця»;

30.05.2016 та 02.06.2016 близько 16 години координував та керував обстрілами позицій сил АТО в районі с. Новоселівка друга Ясинуватського району Донецької області з мінометів та стрілецької зброї.

А також 12.11.2015 року приймав участь в організації облаштування НЗФ вогневих позиції в дачному масиві «Трудовські» розміщеному в Петровському районі м. Донецька поряд з вул. Москвіна, паралельно залізниці, координати: 47°56'26.6"N 37°36'09.2"E.

Крім того, ОСОБА_6 підтримує систематичні контакти із керівним та рядовим складом розвідувальних підрозділів терористичної організації "днр", вчиняє дії, направлені на здобування актуальних розвідданих щодо місцезнаходження, планів та намірів окремих підрозділів ЗСУ. З даною метою він залучає до інформаторської діяльності на користь "днр" осіб числа мешканців підконтрольних українській владі населених пунктів.

Також встановлено, що незаконні збройні формування - «розвідувальне управління республіканської гвардії «днр» та «п`ятий окремий батальйон територіальної оборони» мають організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну. У вказаних незаконних збройних формуваннях проводиться військова, стройова та фізична підготовка, підрозділи озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також тяжким військовим озброєнням. Крім того, в зазначених формуваннях визначено механізм вступу до них, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, які полягають в протистоянні правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень.

Так, ОСОБА_6 будучи членом терористичної організації «днр», на виконання вказівок командування вказаних незаконних збройних формувань, відповідно до своїх функціональних обов`язків на посадах командира роти здійснював наступне:

- управляв діями підлеглих бойовиків;

- забезпечував боєздатність підлеглого йому підрозділу;

- проводив розвідку та корегував обстріли позицій сил АТО;

- здійснював збройний опір, незаконну протидію та перешкоджав виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції.

Вказане кримінальне провадження здійснювалось за відсутності ОСОБА_6 (in absentia), у зв`язку з його ухиленням від органу досудового розслідування та суду.

Під час досудового розслідування 27 квітня 2017, з дотримання вимог, передбачених ст.ст.276, 278 КПК України, ОСОБА_6 на підставі зібраних доказів повідомлено про підозру в участі у терористичній організації та участі в діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3,ч. 2 ст. 260 КК України.

Зокрема, ОСОБА_6 телефонним зв`язком направлено повідомлення про підозру, що підтверджується рапортом слідчого від 27.04.2017 із роздрукованими скріншотами. Також, вказане повідомлення про підозру вручено сину останнього - ОСОБА_10 , який згідно матеріалів провадження постійно спілкується з батьком, а також представнику житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання ОСОБА_6 - ОСОБА_11 .

Окрім того, того ж дня, разом з повідомленням про підозру, у порядку статті 135 КПК України, сину ОСОБА_6 вручені повістки про виклик підозрюваного на 04.05.2017, 05.05.2017, 06.05.2017. У вказані дати підозрюваний ОСОБА_6 на виклик слідчого не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки. У зв`язку з чим, 10.05.2017 слідчим на підставі статті 281 КПК України оголошено у державний розшук підозрюваного ОСОБА_6 , виконання якого доручено відділу КР УСБУ в Житомирській області.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29.05.2017, здійснювалось у спеціальному порядку (in absentia).

Обвинувачений в судові засідання не з`явився, у зв`язку з чим, ухвалою колегії суддів Богунського районного суду міста Житомира від 11.08.2018 задоволено клопотання прокурора про здійснення судового розгляду вказаного кримінального провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Під час судового провадження обвинувачений викликався до суду для участі у судових засіданнях у відповідності до вимог КПК України, шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем проживання в м. Краматорськ, а також через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Богунського районного суду м. Житомира, однак в жодне судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, із заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Вказані факти, які підтверджені наявними в матеріалах кримінального провадження документами, дають підстави для висновку, що обвинувачений мав усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, він отримав чи мав би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мав можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачений мав право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати захисника самостійно; в) захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного захисника безплатно за рахунок держави.

Суд вважає, що дії обвинуваченого вказують, що він відмовився від своїх прав. Ухилення обвинуваченого від правосуддя суд оцінює як реалізацію невід`ємного права на свободу від самовикриття, що є ключовою гарантією презумпції невинуватості.

Суд констатує, що як стороною обвинувачення в ході здійснення спеціального досудового розслідування, так і судом під час здійснення спеціального судового провадження (in absentia), були здійснені всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Так, участь захисника у даному кримінальному провадженні, залученого для здійснення захисту за призначенням, була забезпечена із самого початку кримінального переслідування обвинуваченого та здійснювалася до ухвалення вироку у справі. Захисник брав участь у кожній слідчій (розшуковій) дії, яка передбачала його обов`язкову участь, отримував усі процесуальні документи, що підлягали врученню обвинуваченому, брав участь у кожному судовому засіданні. Жодних зауважень, клопотань чи заперечень з цього приводу від захисника протягом здійснення кримінального провадження не надходило.

Таким чином, судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення вжито всіх передбачених законом заходів щодо дотримання прав підозрюваного на захист, з урахуванням встановлених законом особливостей спеціального досудового розслідування. При здійсненні судового провадження судом також здійснені всі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Витягом з ЄРДР за №0000030, згідно якого 11.07.2026 внесено відомості в ЄРДР з правовою кваліфікацією ст. ст. 258-3 ч.1, 260 ч.2 КК України, за фактом що ОСОБА_12 уроджень та мешканець м. Краматорська Донецької області, з 2014 року, з метою дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, приймає участь у діяльності самопроголошеної «днр» та сприяє її діяльності, спрямованої на проведення збройного протистояння представниками діючої влади на території Донецької області та учасниками антитерористичної операції, залякування населення, вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя та здоров`я людей, яка у відповідності до п.16 ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією. (т. 2 а.с.112).

Протоколом за результатами проведення негласного оперативно-розшукового заходу від 24.06.2016 №45/1015 стосовно зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж НОМЕР_1 належного ОСОБА_6 та диском до нього (т. 1 а.с.189).

Протоколом за результатами проведення негласного оперативно-розшукового заходу від 24.06.2016 №45/1016 стосовно зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж НОМЕР_1 належного ОСОБА_6 та диском до нього (т. 2 а.с.163).

Протоколом обшуку житла від 27.04.2017 з додатком, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 24.04.2017, за місцем проживання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 (т.2 а.с.115).

Повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 27.04.2017, яке вручено сину останнього, представнику житлового господарства Краматорської міської ради. (т. 2 а.с.126), та рапортом слідчого від 27.04.2017 яким підтверджено факт направлення тексту підозри ОСОБА_6 (т.2 а.с.144).

Постановою про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_6 від 10.05.2017. (т.2 а.с.151).

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29.05.2017, про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування. (т.2 а.с.154).

Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 18.08.2016 №45/1267 з оптичним диском №57/3/495 від 07.09.2016 (т.2 а.с.161).

Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 23.08.2016 №45/1266 з оптичним диском №57/3/494 від 07.09.2016 (т. 2 а.с.175).

Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 12.09.2016 №45/1283 з оптичним диском №57/3/497 від 09.09.2016 (т. 2 а.с.196).

Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 12.09.2016 №45/1284 з оптичним диском №57/3/498 від 09.09.2016 (т.2 а.с.219).

Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 07.11.2016 №45/1631 з оптичним диском №57/3/545 від 07.11.2016 (т.2 а.с.230).

Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 07.11.2016 №45/1632 з оптичним диском №57/3/544 від 07.11.2016 (т.3 а.с.1).

Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 08.01.2017 №45/19 з оптичним диском №57/3/622 від 06.01.2016 (т.3 а.с.23).

Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 08.01.2017 №45/20 з оптичним диском №57/3/623 від 06.01.2017 (т.3 а.с.45).

Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 09.03.2017 №45/584 з оптичним диском №57/3/682 від 09.03.2017 (т.3 а.с.58).

Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 09.03.2017 №45/585 з оптичним диском №57/3/681 від 09.03.2017. Відповідно до отриманої інформації у вказаних вище протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) діях, у повній мірі підтверджено участь обвинуваченого у діяльності терористичної організації днр, а також безпосередня участь ОСОБА_6 у не передбачених законом збройних формуваннях - «розвідувальне управління республіканської гвардії» днр, «2 рота НОМЕР_2 окремого батальйону територіальної оборони» днр (т.3 а.с.70).

Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які впізнали ОСОБА_6 , як особу, який затримував ОСОБА_13 та ОСОБА_20 в локомотиві на 41 км., при цьому ОСОБА_6 був зі зброєю та у військовій формі (т.3 а.с.82, 85, 89, 93, 97,100, 103, 106).

Протоколами пред`явлення для впізнання від за голосом за участю свідків: ОСОБА_20 , ОСОБА_13 , які впізнали на аудіо записах голос особи, яка 15.05.2016 надала вказівку бойовикам заарештувати їх, цією особою є ОСОБА_6 (т.3 а.с.109, 114).

Протоколами пред`явлення для впізнання за голосом за участю свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які на аудіо записах впізнали голос ОСОБА_6 (т.3 а.с.119, 126, 131, 138, 144, 151).

Протоколом огляду від 03.01.2017 з додатком оглянуто матеріали кримінального провадження № 0000006 від 25.02.2016 за ч.1 ст.258-3 КК України. В матеріалах вказаного кримінального провадження міститься протокол огляду кримінального провадження № 0000001 від 05.01.2016 з наявними у ньому протоколом огляду від 03.06.2015 кримінального провадження № 0000395. Відповідно до якого встановлено, що так звана донецька народна республіка має усі ознаки притаманні терористичній організації (т.3 а.с.159).

Протоколом огляду комп`ютера від 27.04.2016 оглянуто комп`ютер ОСОБА_21 на якому виявлено 3 фотозображення чоловіка, жінки та собаки. Зазначені фотознімки скопійовані на флеш-накопичувач Transcend білого кольору ємністю 8Gb, на зазначених фото ОСОБА_6 (т. 3 а.с.171).

Протоколом огляду від 09.06.2017 оглянуто фотозображення ОСОБА_6 , вилучених під час обшуку 27.04.2017, де останній одягнений у військову форму російського зразка (т.3 а.с.175).

Протоколом огляду від 08.11.2016 оглянуто веб-сайт «Миротворець», з метою перевірки наявності інформації відносно ОСОБА_6 (т.3 а.с.180).

Протоколом огляду від 20.12.2016 оглянуто Інтернет ресурси, в ході чого встановлено, що 2 рота ОБТрО в якому проходив службу ОСОБА_6 підпорядковується ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.3 а.с.184).

Протоколом про тимчасовий доступ до речей і документів від 03.12.2016 вилучено копії матеріалів банківської справи ОСОБА_6 та протоколом огляду від 13.12.2016, під час якого оглянуто матеріали банківської справи (т.3 а.с.187).

Протоколом про тимчасовий доступ до речей і документів від 21.10.2016 вилучено роздруківки телефонних дзвінків з номеру оператора телефонного мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна» № НОМЕР_3 за період з 01.04.2024-30.09.2016, яким користувався ОСОБА_6 (т.3 а.с.225).

Протоколом огляду від 09.11.2016 оглянуто інформацію отриману на підставі виконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів від 30.09.2016, де міститься інформація про місця реєстрації мобільного терміналу ОСОБА_6 НОМЕР_3 , а саме: у АР Крим, на території рф, частині Луганської області, яка є тимчасово непідконтрольна українській владі (т.3 а.с.228).

Протоколом огляду від 25.11.2016, згідно якого оглянуто інформацію отриману на підставі виконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів від 24.11.2016, де міститься інформація щодо телефонних з`єднань, з прив`язкою до базових станцій, через які відбувалися дзвінки, здійснені з номеру телефону НОМЕР_1 , а саме: у АР Крим, на території рф, частині Луганської області тимчасово непідконтрольній українській владі (т.3 а.с.238).

Протоколом огляду від 25.11.2016, згідно якого оглянуто інформацію отриману на підставі виконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів від 14.11.2016, де міститься інформація про місця реєстрації мобільного терміналу дружини ОСОБА_6 - ОСОБА_22 НОМЕР_4 , а саме: у м. Донецьк - тимчасово непідконтрольній українській владі території (т.3 а.с.243, т.4 а.с.1).

Повідомленням ДПС України від 03.08.2016 №5/3-61 про те, що ОСОБА_6 з 01.01.2013 державний кордон України не перетинав (т.4 а.с.39).

Повідомленням про те, що ОСОБА_6 використовує для спілкування номера НОМЕР_3 , НОМЕР_1 (т.4 43).

Відповіддю штабу АТО №10551ато від 27.12.2016 щодо здійснення обстрілів сил АТО 27.03.,01.04,04.04.,05.04.,09.04,25.02.,10.05.,30.05,03.05 2016 та 12.11.2015 облаштування незаконними збройними формуваннями вогневих позицій (т.4 а.с.48).

Відповіддю регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ Укрзалізниця з додатками, що підтверджують факт наїзду електровозом Лиманського ДЕПО ВЛ №8 на вибуховий пристрій на 41 км. Перегону Ясинувата-Скотовата, який мав місце 16.05.23016 (т.4 а.с.50).

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 6 КК України особи, які вчинили злочини на території України, підлягають кримінальній відповідальності за КК України.

За ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до Постанови Верховної Ради від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» було визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

На підставі ст. 1, 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», який набув чинності 24 лютого 2018 року, було визначено тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, в тому числі, сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей. При цьому тимчасова окупація Російською Федерацією вказаних територій України незалежно від її тривалості є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Поняття терористичної організації визначено Законом України «Про боротьбу з тероризмом», де зазначено, що це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Також за Законом України «Про боротьбу з тероризмом» терористична діяльність - це діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.

При цьому згідно з Законом України «Про боротьбу з тероризмом» терористичний акт є злочинним діянням у формі застосування зброї, вчинення вибуху, підпалу чи інших дій, відповідальність за які передбачена ст. 258 КК України.

Терористичні організації створюються для вчинення діянь, передбачених ст. 258 КК України, а також інших злочинів терористичної спрямованості, тобто діянь, спрямованих на залякування населення з метою спонукання держави, міжнародної організації, фізичної чи юридичної особи до прийняття чи відмови від прийняття будь-якого рішення. При цьому саме фактором цілеспрямованого залякування населення як засобу досягнення поставленої мети злочини терористичної спрямованості відрізняються від інших споріднених злочинів.

При цьому терористична організації, на відміну від терористичної групи, створюється для здійснення терористичної діяльності на постійній основі на невизначений проміжок часу.

Відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН № 3314 (XXIX) «Визначення агресії», прийнятої 14 грудня 1974 року, агресивна війна - це протиправне діяння, що виражається у прямому чи опосередкованому застосуванні збройної сили проти суверенітету, територіальної цілісності чи політичної незалежності іншої держави.

При цьому, суд бере до уваги те, що ознаки діяльності «днр» як терористичної організації підтверджуються зверненнями Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання російської федерації державою-агресором, які затверджено постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року; заявою Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами російської федерації та керівниками терористичних організацій «днр» та «лнр», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схваленою постановою Верховної Ради України від 4 лютого 2015 року; заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії російської федерації та подолання її наслідків», схваленою постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року, в яких «днр» визначено терористичною організацією.

В листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2016 року № 9 225/0/4 16, зазначено, що на підставі аналізу положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та ст.ст.258, 258-3 КК України, як вчинення окремого терористичного акту, так і діяльність терористичної організації здійснюються із метою, визначеною у ст. 258 КК, відсутність якої унеможливлює віднесення певної діяльності до терористичної, внаслідок чого встановлення у кримінальному провадженні передбачених у ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» ознак певної організації та відповідної мети її діяльності є підставою для визнання відповідної діяльності терористичною. Однак, таке визнання здійснюється судом у конкретному провадженні на підставі наявних матеріалів, тому існування окремого судового рішення, рішення органу законодавчої чи виконавчої влади про визнання діяльності терористичною для притягнення особи до кримінальної відповідальності за статтею 258-3 КК не вимагається, оскільки ст. 24 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», що передбачає рішення суду про визнання організацією терористичною, не визначає обов`язкові ознаки терористичної організації, а лише передбачає один із правових наслідків визнання такої організації терористичною шляхом її ліквідації.

Крім цього, встановлення у кримінальному провадженні передбачених у ст. 1 Закону ознак повної організації (наявність стійкого об`єднання трьох і більше осіб; розподіл функцій між цими особами; існування обов`язкових правил поведінки при підготовці та вчиненні терористичних актів) та відповідної мети її діяльності (порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, вплив на прийняття рішень, вчинення або не вчинення дій органами державної влади та місцевого самоврядування) є підставою для визнання відповідної діяльності терористичною.

Аналогічна правова позиція була неодноразово висловлена Верховним Судом у постанові від 05 липня 2018 року у справі № 225/6151/15-к, від 03 жовтня 2018 року у справі №326/195/16-к, від 22 листопада 2018 року у справі №477/233/16-к.

На підставі викладеного, судом встановлено, що ОСОБА_6 громадянин України, який цілком усвідомлював, що «днр» є стійким об`єднанням групи осіб (більше трьох) з розподілом функцій та встановленням правил їх поведінки, яке діє на території України незаконно, а її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовців Збройних Сил України, задіяними у проведенні АТО та ООС.

Такі ознаки в сукупності є загальновідомими та дають об`єктивні підстави вважати «днр» терористичною організацією у межах правої кваліфікації дій ОСОБА_6 які передбачені диспозицією ч.1 ст.258-3 КК України.

Таким чином суд встановив, що обвинувачений умисно брав участь у злочинній діяльності такої терористичної організації, незаконно проходячи там службу, та беручи участь у збройному опорі Збройним Силам України.

Відповідно до примітки 2 статті 260 КК України встановлено, що під збройними формуванням слід розуміти воєнізовані групи, які незаконно мають на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову чи іншу зброю.

На підставі викладеного, участь особи у непередбаченому законом збройному формуванні терористичної організації (наприклад, у силовому блоці терористичної організації «днр») підлягає кваліфікації за сукупністю злочинів, передбачених статтями 258-3 та 260 КК України, що додатково підтверджено правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 27.05.2020р. у справі №296/2803/16-к.

Так, згідно з ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» у разі, коли терористична діяльність супроводжується вчиненням злочинів, передбачених статтями 112, 147, 258 - 260, 443, 444, а також іншими статтями КК, відповідальність за їх вчинення настає відповідно до цього Кодексу.

Участь особи у непередбачених законом збройних формуваннях може мати на меті вчинення злочинів, які не охоплюються умислом на здійснення терористичної діяльності у розумінні Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та, відповідно, не містять складу злочину, встановленого ч. 1 ст. 258-3 КК, а отже, враховуючи доведеність винуватості ОСОБА_6 в участі безпосередньо у діяльності терористичної організації та у складі непередбаченого законом збройного формування, яке є підрозділом вказаної організації, його дії підлягають кваліфікації за сукупністю злочинів, кожен з яких має самостійний склад, передбачений різними статтями Особливої частини КК.

Отже, під час здійснення спеціального судового провадження про обвинувачення ОСОБА_6 здобуто, як безпосередньо в судовому засіданні, так під час досудового розслідування, докази причетності ОСОБА_6 до участі в діяльності терористичній організації, та у діяльності незаконного збройного формування, та здійснення супротиву військовослужбовцям Збройних сил України.

Виходячи з наведеного, установивши в порядку ст. 91 КПК України обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, належність та допустимість доказів, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до твердого переконання про доведеність поза розумнім сумнівом вини обвинуваченого та кваліфікує його умисні дії:

- за ст. 258-3 ч.1 КК України, які виразились у прийманні участі у діяльності терористичної організації;

- за ст. 260 ч.2 КК України, які виразились у прийманні участі у діяльності незаконного збройного формування.

При цьому судом встановлено, що зміст і форма даного кримінального провадження за відсутності ОСОБА_6 як підозрюваного, його ж як обвинуваченого, відповідає і завданням кримінального провадження (ст.2 КПК України), і загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав вказаного обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Про час та дату всіх судових засідань обвинувачений, у відповідності до вимог ст.323 КПК України, повідомлявся у передбачений законом спосіб: шляхом направлення судової повістки за останнім відомими місцем його проживання, опублікування викликів у газеті «Урядовий кур`єр», та оголошеннями про його виклик додатково публікувались на офіційному сайті Богунського районного суду м. Житомира.

Водночас згідно з ч. 3 ст. 323 КПК України з моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений ОСОБА_6 вважається належним чином ознайомлений з її змістом.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги кримінального процесуального законодавства щодо виклику обвинуваченого ОСОБА_6 в судові засідання виконані належним чином.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень: ст. 258-3 ч.1 КК України, згідно ч.5 ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, ст. 260 ч. 2 КК України, згідно з ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд також враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліках в спеціалізованих медичних закладах не перебуває.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення особи, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, що дії обвинуваченого були направлені проти громадської безпеки, мають значну суспільну небезпеку, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Строк відбуття покарання слід рахувати з часу його затримання.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 05.03.2025 до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без встановлення строку дії ухвали суду. Підстав для скасування цього виду запобіжного заходу або застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів судом не встановлено, тому відсутні підстави для його зміни.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. ст. ст. 258-3 ч.1, 260 ч.2 КК України і призначити йому покарання за цими законами:

- за ст. 258-3 ч.1 КК України - 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

- за ст.260 ч.2 КК України - 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді - 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Початок строку покарання рахувати з дня затримання.

Обвинуваченому ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити захиснику, прокурору та направити обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до вимог КПК України.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3