печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , власника майна: ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001998 від 18.12.2023, -

В С Т А Н О В И В :

09.04.2025 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора, про накладення арешту на корпоративні права із забороною їх відчуження, розпорядження та будь-яким іншим чином розпоряджатися таким майном, у тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в вносити до зміни до складу учасників або змінювати розмір статутного капіталу юридичних осіб, збільшувати або зменшувати розмір статутного капіталу, звертати стягнення на відповідні частки стосовно:

1) 50% статутного капіталу ПП «Авто-вікінг» (код ЄРДПОУ 42145831), сума якого становить 500 000 грн., що належить ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 );

2) 87,50% статутного капіталу ТОВ «Подільський горіх» (код ЄРДПОУ 43610730), сума якого становить 2 800 000 грн., що належить ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 );

12) 100% статутного капіталу ТзОВ «Маріор» (код ЄРДПОУ 43683547), сума якого становить 2 800 000 грн., що належить ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 );

13) 60% статутного капіталу ТОВ «Бас-імпорт» (код ЄРДПОУ 43838393), сума якого становить 30 000 000 грн., що належить ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 );

14) 80% статутного капіталу ТзОВ «Роял сервіс авто» (код ЄРДПОУ 44750231), сума якого становить 200 000 грн., що належить ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 );

15) 60% статутного капіталу ТОВ «КЛР-транс-імпорт» (код ЄРДПОУ 45543389), сума якого становить 27 397 200 грн., що належить ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 );

16) 50% статутного капіталу ТзОВ «НВП «ДАНІР» (код ЄРДПОУ 35562976), сума якого становить 23 000 грн., що належить ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 );

17) 50% статутного капіталу ПП «Авто-вікінг» (код ЄРДПОУ 42145831), сума якого становить 500 000 грн., що належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 );

18) 40% статутного капіталу ТОВ «Бас-імпорт» (код ЄРДПОУ 43838393), сума якого становить 20 000 000 грн., що належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 );

19) 40% статутного капіталу ТОВ «КЛР-транс-імпорт» (код ЄРДПОУ 45543389), сума якого становить 18 264 800 грн., що належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 );

20) 80% статутного капіталу ТОВ «Каса «Люкс-рейзен» (код ЄРДПОУ 9841452), сума якого становить 360 000 грн., що належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 );

21) 100% статутного капіталу ПП «Автовокзал Люкс-рейзен» (код ЄРДПОУ 41968559), сума якого становить 50 000 грн., що належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 );

22) 60% статутного капіталу ТОВ «Летс гоу тревел!» (код ЄРДПОУ 42726610), сума якого становить 6 000 грн., що належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 );

23) 100% статутного капіталу ТОВ «КЛР ЮА» (код ЄРДПОУ 43262137), сума якого становить 500 000 грн., що належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 );

24) 100% статутного капіталу ТОВ «КЛР Сервіс» (код ЄРДПОУ 43780621), сума якого становить 612 000 грн., що належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 );

25) 100% статутного капіталу ТОВ «Скай КЛР» (код ЄРДПОУ 43925208), сума якого становить 3 000 000 грн., що належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 );

26) 60% статутного капіталу ТОВ «Дрім лайнс» (код ЄРДПОУ 43915870), сума якого становить 600 грн., що належить ТОВ «КЛР ЮА» (код ЄРДПОУ 43262137);

27) 100% статутного капіталу ТОВ «Гранд сервіс-авто» (код ЄРДПОУ 44749247), сума якого становить 233 000 грн., що належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 );

28) 100% статутного капіталу ТОВ «Хмельницький міжнародний автобусний термінал «КЛР бас» (код ЄРДПОУ 44964473), сума якого становить 1 000 000 грн., що належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 );

29) 60% статутного капіталу ТОВ «ДРІМ-ЛАЙНС» (код ЄРДПОУ 45555483), сума якого становить 24 000 000 грн., що належить ТОВ «КЛР ЮА» (код ЄРДПОУ 43262137).

Накласти у кримінальному провадженні № 0001998 від 18.12.2023 арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яке останньому належить на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження та розпорядження майном, а саме:

- автобусом MERCEDES-BENZ SPRINTER 519 CDI, 2019 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 ;

- автобусом SETRA S 328DT, 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , VIN код НОМЕР_6 ;

- нежитловим приміщенням АДРЕСА_1 , загальною площею 22.9 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- квартирою АДРЕСА_2 , загальною площею 59.3 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

Накласти у кримінальному провадженні № 0001998 від 18.12.2023 арешт на майно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яке останній належить на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження та розпорядження майном, а саме:

- автомобілем AUDI Q7, 2023 року випуску, д.н.з. НОМЕР_7 , VIN код НОМЕР_8 ;

- земельною ділянкою кадастровий номер: :04:006:0021, загальною площею 0.13 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 250;

- земельною ділянкою кадастровий номер: :04:006:0020, загальною площею 0.12 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 250;

- земельною ділянкою кадастровий номер: :05:005:1472, загальною площею 0.1 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 250;

- земельною ділянкою кадастровий номер: :04:006:0515, загальною площею 0.25 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 50;

- нежитловим приміщенням АДРЕСА_3 , загальною площею 20.8 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- квартирою АДРЕСА_1 , загальною площею 50.4 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Накласти у кримінальному провадженні № 0001998 від 18.12.2023 арешт майно, а саме право інтелектуальної власності, що належить ТОВ «КЛР ЮА» (код ЄРДПОУ 43262137), з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження та розпорядження майном, а саме:

- свідоцтво на торговельну марку № НОМЕР_9 (Klr), порядковий номер заявки m202015413, дата реєстрації 15.03.2023, порядковий номер реєстрації НОМЕР_9 ;

- міжнародне свідоцтво на торговельну марку № НОМЕР_10 дата реєстрації 21.04.2021, базова заявка UA, 31.07.2020, m202015413; зазначено відповідно до статті 9sexies Мадридського Протоколу AT BX CZ DE ES FR PL PT;

- міжнародне свідоцтво на торговельну марку № 1818204; дата реєстрації 02.08.2024, базова заявка UA, 19.07.2024, m202413874; дані щодо пріоритету відповідно до Паризької конвенції UA, 19.07.2024, m202413874; зазначено відповідно до Мадридського Протоколу EM GB GE NO TR; зазначено відповідно до статті 9sexies Мадридського Протоколу AL BA CH MD ME RS; зазначення щодо вимог, які стосуються використання GB.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити.

У судовому засіданні адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та власник майна ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити в задоволенні зазначеного клопотання, зазначивши, що 04.04.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. Злочин, інкримінований останньому, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна.

З огляду на зазначене, на думку сторони обвинувачення існує необхідність у застосуванні на даній стадії кримінального провадження арешту майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Тобто, правовою підставою зазначено п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Згідно з пп. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У зв`язку з тим, що сторона обвинувачення не довела існування перелічених вище обставин, сторона захисту вважає клопотання слідчого від 08.04.2025 про арешт майна таким, що не підлягає задоволенню.

Окрім вищезазначеного, свою позицію захист аргументує наступним.

Основна підстава для відмови у задоволенні клопотання про арешт всього переліченого майна - відсутність обґрунтованої підозри, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369 КК України.

Так, чинне кримінальне процесуальне законодавство (ст. ст. 2, 132, 170 КПК України) пов`язує можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження за умови наявності обґрунтованих даних про вчинене кримінальне правопорушення та задля забезпечення інтересів кримінального провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Зокрема, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (тобто, якщо арешт накладається у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України) для ухвалення законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідні відомості мають міститися також і у клопотанні сторони обвинувачення, яка звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону та матеріали кримінального провадження.

Крім того, згідно зі сталою практикою ЄСПЛ критерій обґрунтованості підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний міг вчинити злочин. Разом з тим, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності особи до вчинення кримінального правопорушення.

Тобто обґрунтованість підозри передбачає наявність доказів, які вірогідно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.

Предмет кримінального провадження № 0001998 від 18.12.2023 зводиться до обставин нібито надання неправомірної вигоди ОСОБА_6 , фактичним власником групи компаній під маркетинговою назвою «KLR Bus», за попередньою змовою з директором ТОВ «Люкс-рейзен біс» ОСОБА_9 та директором й власником ПП «Корпорація ліній розвитку» ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , яка здійснювала тимчасову діяльність організаційно-розпорядчого характеру у складі Комісії для розгляду звернень перевізників та прийняття рішень про відкриття, закриття, внесення змін до функціонуючого маршруту, продовження дії дозволу на регулярних міжнародних автомобільних маршрутах загального користування Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, за внесення змін до міжнародних автомобільних маршрутів маршрутами «Харків (Україна) - Франкфурт-на-Майні (Німеччина)», «Запоріжжя (Україна) - Бонн (Німеччина) та відкриття міжнародного автомобільного маршруту загального користування за маршрутом «Запоріжжя (Україна) - Бонн (Німеччина) на користь ТОВ «Люкс-рейзен біс» та ТОВ «Дрім лайнс».

Як вбачається з повідомлення ОСОБА_6 про підозру, суть інкримінованого злочину зводиться до того, що:

- у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, але не пізніше ніж 24.05.2024, перебуваючи у невстановленому місці ОСОБА_6 , будучи фактичним власником групи компаній під маркетинговою назвою «KLR Bus» та здійснюючи безпосередній контроль ТОВ «Люкс-рейзен біс» та ТОВ «Дрім лайнс», за допомогою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 […] висловив пропозицію надати неправомірну вигоду ОСОБА_11 за вчинення останньою, як членом Комісії, дій на користь ТОВ «Люкс-рейзен біс» та ТОВ «Дрім лайнс;

- у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, але не пізніше ніж 24.05.2024, перебуваючи у невстановленому місці ОСОБА_11 прийняла пропозицію від раніше знайомих ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про надання їй, як члену Комісії, неправомірної вигоди за вчинення в інтересах ТОВ «Люкс-рейзен біс» та ТОВ «Дрім лайнс» дій з використанням службового становища […] ;

- 12.06.2024 приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що отримає грошові кошти в якості неправомірної вигоди від ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи як член Комісії, […] проголосувала за внесення змін до міжнародних маршрутів Запоріжжя (Україна) - Бонн (Німеччина) та Харків (Україна) - Франкфурт-на-Майні (Німеччина) у частині включення українського паритетного партнера ТОВ «Дрім лайнс», рішення про які було прийнято протоколом засідання Комісії № 237 та у подальшому затверджені наказом Міністерства від 28.06.2024 № 585;

- 12.06.2024 о 19 год. 19 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому місці, за допомогою засобів електронної комунікації погодив та надав вказівку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надати ОСОБА_11 неправомірну вигоду […].

Водночас у матеріалах, доданих до клопотання про арешт майна від 08.04.2025 не міститься даних щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_6 .

Зокрема, з аналізу матеріалів зазначеного клопотання вбачається, що:

- відсутні докази, що підозрюваний висловлював пропозицію надати неправомірну вигоду ОСОБА_11 у будь-якій формі. На підставі аналізу матеріалів клопотання від 07.04.2025 неможливо встановити, що підозрюваний фактично висловлював пропозицію щодо надання неправомірної вигоди ОСОБА_11 . Матеріали клопотання про арешт майна не містять жодних доказів того, що підозрюваний висловлював зазначену пропозицію будь-яким способом - усно або письмово, у т.ч. через посередників. Відсутні показання свідків, протоколи негласних слідчих (розшукових) дій або інші докази, які б підтверджували, що пропозиція надання неправомірної вигоди була зроблена або навіть була предметом обговорення між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , ОСОБА_9 й ОСОБА_11 ;

- відсутні докази того, що ОСОБА_11 приймала пропозицію неправомірної вигоди безпосередньо від ОСОБА_6 або обумовлювала з ним її розмір, спосіб передачі та інші суттєві деталі;

- відсутні докази того, що ОСОБА_11 достовірно знала, що неправомірна вигода надається ОСОБА_6 або за його ініціативою;

- відсутні докази того, що ОСОБА_6 організовував надання неправомірної вигоди ОСОБА_11 . У матеріалах справи не представлено доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_6 організаційних дій щодо надання неправомірної вигоди. Відсутні документи, записи комунікацій, або інші докази, які б демонстрували, що ОСОБА_6 давав вказівки, розподіляв ролі, здійснював координацію дій щодо надання неправомірної вигоди або іншим чином забезпечував її передачу ОСОБА_11 .

Отже, матеріали клопотання про арешт майна не доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Більше того, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , рішенням слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.04.2025 у справі № 757/17435/25-к було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та не застосовано до підозрюваного жодного запобіжного заходу. Основним аргументом стала відсутність даних щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення саме ОСОБА_6 .

Клопотання про арешт майна від 08.04.2025 та матеріали додані до нього у частині обґрунтування підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення є ідентичними до матеріалів клопотання про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тобто вже були предметом розгляду у справі № 757/17435/25-к.

Таким чином, стороною обвинувачення не було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що є обов`язковою умовою для прийняття судом рішення про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Так, для задоволенні клопотання про арешт майна від 08.04.2025 відсутні достатні правові підстави.

Накладення арешту на все майно, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя, одному з яких було повідомлено про підозру, є непропорційним втручанням у право власності другого з подружжя.

Таке втручання не відповідає вимогам законодавства й не забезпечує належного балансу між правами особи на захист її власності та необхідністю застосування заходів, пов`язаних з конфіскацією як видом покарання.

Як вбачається з клопотання слідчого від 08.04.2025, більшість майна, на яке планується накласти арешт, є спільною сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічний підхід до належності особам, які є подружжям, на праві власності майна, набутого ними за час шлюбу, передбачають ч. ч. 3, 4 ст. 368 ЦК України.

Крім того, відповідно до ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Також за приписами ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

В свою чергу, згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Поруч із наведеним п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України визначає, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання допускається, якщо арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Резюмуючи викладене, варто підкреслити, що арешт усього майна, яке перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ,:

- порушує майнові права того з подружжя, котрий не є підозрюваним у кримінальному провадженні;

- суперечить положенням про спільну сумісну власність, де кожен з подружжя має рівні права на майно (ст. ст. 60, 61 СК України);

- не забезпечує справедливий баланс між публічними інтересами (забезпечення можливої конфіскації як виду покарання) та правом на мирне володіння майном особи, якій обвинувачення у рамках кримінального провадження не висувалося;

- перевищує межі необхідного втручання у право власності.

Таким чином, жодною з норм кримінального процесуального закону не передбачено можливості накладення арешту з метою забезпечення конфіскації як виду покарання на те майно, яке належить такому учаснику кримінального провадження як третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Оскільки ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0001998 має статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, то не існує достатніх підстав для того, щоб розглядати її майно як об`єкт, що підлягає арешту з метою забезпечення можливості конфіскації.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не проведено розподілу вищезазначеного майна, яким вони володіють на праві спільної сумісної власності, за домовленістю між собою чи в порядку позовного провадження, на частки, й питання про його поділ в кримінальному провадженні не вирішується, накладення арешту на половину, яка, з огляду на визначену ч. 2 ст. 370 ЦК України презумпцію рівності часток, належить ОСОБА_8 , призведе до непропорційного втручання в право ОСОБА_8 на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Крім того, таке рішення порушуватиме ч. 5 ст. 170 КПК України.

З огляду на те, що частки у статутних капіталах окремих господарських товариств були розподілені між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , вони не можуть вважатися спільною сумісною власністю, а отже корпоративні права ОСОБА_8 в таких товариствах не підлягають арешту.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні питання про поділ майна у вигляді акцій, частки (паю, долі) у фондах корпоративних господарських організацій судам слід виходити з того, що питання їх поділу вирішується залежно від виду юридичної особи, організаційно-правової форми її діяльності, характеру правовідносин подружжя з цим суб`єктом.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України). Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності. Дружина, чоловік мають право укласти з іншою особою договір купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання (догляду), застави щодо своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя лише після її визначення та виділу в натурі або визначення порядку користування майном (ч. 1 ст. 67 СК України).

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України). Згідно з ч. 1, 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частки у статутних капіталах деяких із перелічених у клопотанні про арешт майна суб`єктів господарювання були розподілені таким чином:

- у ПП «Авто-вікінг»: 50% статутного капіталу належить ОСОБА_6 , 50 % - ОСОБА_8 ,

- у ТОВ «Бас-імпорт»: статутного капіталу 60% статутного капіталу належить ОСОБА_6 , 40 % - ОСОБА_8 ,

- у ТОВ «КЛР-транс-імпорт»: 60% статутного капіталу належить ОСОБА_6 , 40 % - ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 скористались своїм правом, передбаченим положеннями СК України, та домовились розподілили між собою корпоративні права у кожному із вказаних товариств, що свідчить про відсутність у зазначених часток кожного із подружжя режиму спільної сумісної власності.

Так, для накладення арешту на корпоративні права ОСОБА_8 у зазначених вище суб`єктах господарювання немає правових підстав, адже вони не є спільною сумісною власністю обох із подружжя.

На корпоративні права ТОВ «Дрім лайнс» () та ТОВ «ДРІМ-ЛАЙНС» () накласти арешт з метою забезпечення конфіскації у рамках кримінального провадження № 0001998 неможливо, оскільки ні ОСОБА_8 , ні ОСОБА_6 ними не володіють.

Так, як вбачається з клопотання слідчого, підставою для накладення арешту на зазначені корпоративні права є те, що ОСОБА_8 має право власності на 100% статутного капіталу ТОВ «КЛР ЮА», яке своєю чергою володіє 60% статутного капіталу ТОВ «Дрім лайнс» () та 60% статутного капіталу ТОВ «ДРІМ-ЛАЙНС» ().

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 115 ЦК України саме господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у пункті 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" N 11 від 21.12.2007 зазначено, що статтею 12 Закону України від 19 вересня 1991 року N 1576-XII "Про господарські товариства" встановлено, що власником майна, переданого йому засновниками учасниками, є саме товариство.

Відповідно, навіть якщо ОСОБА_8 володіє 100% статутного капіталу у ТОВ «КЛР ЮА», це не надає їй автоматично права володіння корпоративними правами у ТОВ «Дрім лайнс» та ТОВ «ДРІМ-ЛАЙНС». Тобто, правові підстави для накладення арешту на корпоративні права зазначених товариств відсутні.

Юридична особа, на права інтелектуальної власності якої сторона обвинувачення просить накласти арешт, не має жодного відношення до кримінального провадження № 0001998.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого про арешт майна, щодо ТОВ «КЛР ЮА» не здійснюється кримінальне провадження, тому відсутні достатні підстави вважати, що до ТОВ «КЛР ЮА», як до юридичної особи, у подальшому може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, заперечення адвокатів та власника майна, дослідивши матеріали провадження за вказаним клопотанням, приходить до наступного висновку.

Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001998 від 18.12.2023 за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_12 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 369 КК України, відносно юридичної особи ТОВ «Люкс-рейзен біс» (), щодо якої здійснюється провадження, а також за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи фактичним власником групи компаній під маркетинговою назвою «KLR Bus», яка надає послуги з міжнародних автобусних перевезень пасажирів, та до складу якої входять у тому числі ТОВ «Люкс-рейзен біс» , кінцевим бенефіціарним власником якого є батько ОСОБА_6 - ОСОБА_13 , ПП «Корпорація ліній розвитку» () та ТОВ «Дрім лайнс» (), кінцевим бенефіціарним власником якого є дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , за попередньою змовою з директором ТОВ «Люкс-рейзен біс» ОСОБА_9 та директором і власником ПП «Корпорація ліній розвитку» ОСОБА_10 , які являються менеджерами групи компаній «KLR Bus» та здійснюють узгоджену діяльність з ОСОБА_6 , надав неправомірну вигоду члену комісії для розгляду звернень перевізників та прийняття рішень про відкриття, закриття, внесення змін до функціонуючого маршруту, продовження дії дозволу на регулярних міжнародних автомобільних маршрутах загального користування (далі - Комісія), Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України (далі - Міністерство) ОСОБА_11 , яка здійснювала тимчасову діяльність організаційно-розпорядчого характеру у складі Комісії та являлась службовою особою, за вчинення нею, як членом Комісії, в інтересах ТОВ «Люкс-рейзен біс» та ТОВ «Дрім лайнс», дій з використанням наданого службового становища за наступних обставин.

Пунктом 2 наказу Міністерства транспорту України від 09.02.2004 № 75 «Про затвердження Порядку організації регулярних, нерегулярних і маятникових перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.06.2024 за № 759/9358 (далі - Порядок), встановлено, що для розгляду звернень перевізників та прийняття рішень про відкриття, закриття, внесення змін до функціонуючого маршруту, продовження дії дозволу на регулярних міжнародних автомобільних маршрутах загального користування утворюється Комісія до складу якої входять представники Міністерства інфраструктури України, Державної служби України з безпеки на транспорті та профільних громадських організацій. Склад Комісії затверджується наказом Міністерства інфраструктури України.

Відповідно до п. 1.1 вказаного Порядку, останній визначає основні засади організації міжнародних регулярних, спеціальних регулярних, маятникових, нерегулярних, транзитних перевезень пасажирів і є обов`язковим для виконання, підприємствами та організаціями, перевізниками, автостанціями, автовокзалами всіх форм власності і замовниками транспортних послуг.

Згідно наказів Міністерства від 19.10.2023 № 959 та від 17.01.2024 № 43 ОСОБА_11 входила (за згодою) до складу Комісії як начальник відділу пасажирських перевезень Всеукраїнського громадського об`єднання «Український транспортний союз» (код ЄРДПОУ 38388223) та заступник голови громадської спілки «Транспорт. Логістика. Інфраструктура» (код ЄРДПОУ 45278840) відповідно, тобто тимчасово здійснювала функції представника влади, а також тимчасово обіймала в органі державної влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, яким була наділена повноважним органом державної влади, та, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, була службовою особою.

Виконуючи повноваження члена Комісії ОСОБА_11 була ознайомлена з вимогами Порядку, яким встановлено перелік документів, які пасажирський перевізник подає до Міністерства для відкриття, закриття, внесення змін до функціонуючого маршруту, продовження дії дозволів на регулярних міжнародних автомобільних маршрутах загального користування, підстав відхилення заяв перевізників, а також прийняття за результатами розгляду звернень перевізників Комісією протоколу, який затверджується наказом Міністерства та є обов`язковим для виконання.

Усвідомлюючи вище зазначені, але не виключно, вимоги діючого законодавства ОСОБА_11 , використовуючи повноваження члена Комісії та службову інформацію Міністерства, яку мала змогу одержувати від секретаря Комісії, розробила злочинний план, який полягав в отриманні нею неправомірної вигоди від перевізників, які здійснюють регулярні, нерегулярні і маятникові перевезення пасажирів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні та звернулись до Комісії з метою прийняття рішень про відкриття, закриття, внесення змін до функціонуючого маршруту, продовження дії дозволів на регулярних міжнародних автомобільних маршрутах загального користування за надання допомоги у підготовці та подачі документів, а також додаткових документів до Комісії, використання службової інформації Міністерства та, у разі необхідності, приховування інформації, яка була підставою для відмови у задоволенні прийняття рішення, голосування ОСОБА_11 на засіданнях Комісії за результатом якого приймалось рішення Комісії, що гарантувало перевізнику відкриття, закриття чи внесення змін до функціонуючого маршруту.

У невстановлений досудовим розслідуванням період часу, але не пізніше ніж 24.05.2024, перебуваючи у невстановленому місці ОСОБА_6 , будучи фактичним власником групи компаній під маркетинговою назвою «KLR Bus» та здійснюючи безпосередній контроль ТОВ «Люкс-рейзен біс» та ТОВ «Дрім лайнс», за допомогою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які діяли повторно, усвідомлюючи про наявність у ТОВ «Люкс-рейзен біс» несплачених адміністративно-господарських штрафів, що є безумовною підставою для відмови у внесенні змін до міжнародних маршрутів, висловив пропозицію надати неправомірну вигоду ОСОБА_11 за вчинення останньою, як членом Комісії, дій на користь ТОВ «Люкс-рейзен біс» та ТОВ «Дрім лайнс».

У невстановлений досудовим розслідуванням період часу, але не пізніше ніж 24.05.2024, перебуваючи у невстановленому місці ОСОБА_11 прийняла пропозицію від раніше знайомих ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про надання їй, як члену Комісії, неправомірної вигоди за вчинення в інтересах ТОВ «Люкс-рейзен біс» та ТОВ «Дрім лайнс» дій з використанням службового становища, а саме за голосування на користь вказаних юридичних осіб не зважаючи на наявність підстав для відмови у прийнятті рішення, що надавало змогу прийняти рішення Комісії про внесення змін до міжнародних маршрутів Запоріжжя (Україна) - Бонн (Німеччина) та Харків (Україна) - Франкфурт-на-Майні (Німеччина) у частині включення українського паритетного партнера ТОВ «Дрім лайнс», а також усуненню перешкод до засідання Комісії.

Так, 17.05.2024 директор ТОВ «Дрім лайнс» ОСОБА_14 подав до Міністерства заяви від 16.05.2024 з доданими документами про внесення змін до міжнародного маршруту Харків (Україна) - Франкфурт-на-Майні (Німеччина) у частині включення українського паритетного партнеру ТОВ «Дрім лайнс», яка була зареєстрована за вхідним № 39995/0/7-24, та про внесення змін до міжнародного маршруту Запоріжжя (Україна) - Бонн (Німеччина) у частині включення українського паритетного партнеру ТОВ «Дрім лайнс», яка була зареєстрована за вхідним № 40004/0/7-24, а також, у подальшому, додав додаткові документи листами від 05.06.2024 № 8/24 щодо часу руху автобусів між зупинками на маршрутах, від 10.06.2024 № № 9/24 10/24 щодо часу руху автобусів між зупинками на маршрутах, переліку транспортних засобів та водіїв, тощо, які були зареєстровані 05.06.2024 за № 44957/0/7-24 та 10.06.2024 за № № 46066/0/7-24, 46115/0/7-24 відповідно.

29.05.2024 директор ТОВ «Люкс-рейзен біс» ОСОБА_9 подала до Міністерства заяви від 16.05.2024 з доданими документами про внесення змін до міжнародного маршруту Харків (Україна) - Франкфурт-на-Майні (Німеччина) у частині включення українського паритетного партнеру ТОВ «Дрім лайнс», яка була зареєстрована 29.05.2024 за № 43145/0/7-24, та про внесення змін до міжнародного маршруту Запоріжжя (Україна) - Бонн (Німеччина) в частині включення українського паритетного партнеру ТОВ «Дрім лайнс», яка була зареєстрована 29.05.2024 за № 43147/0/7-24, а також, у подальшому, додала додаткові документи листами від 05.06.2024 № 120/24 та від 10.06.2024 № 122/24 щодо часу руху автобусів між зупинками на маршрутах, від 11.06.2024 № 124/24 щодо сплати адміністративно - господарських штрафів та від 12.06.2024 № 129/24 щодо сплати адміністративно - господарських штрафів надавши недостовірну інформацію, яка містилась у листі відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби з безпеки на транспорті від 12.06.2024 № 1941/40/23-24 про сплату адміністративно-господарського штрафу ТОВ «Люкс-рейзен біс» від 13.12.2023 № ПШ030925, які були зареєстровані 05.06.2024 за № 44960/0/7-24, 10.06.2024 за № 46111/0/7-24, 11.06.2024 за № 46510/0/7-24 та 12.06.2024 за № 46798/0/7-24 відповідно.

Реалізуючи злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди, у період з 24.05.2024 по 12.06.2024 ОСОБА_11 , перебуваючи у м. Києві, з метою створення підстав для прийняття рішення Комісії на користь ТОВ «Дрім лайнс» та ТОВ «Люкс-рейзен біс», отримувала від секретаря Комісії службову інформацію про виявленні порушення у поданих документах поданих директорами ТОВ «Дрім лайнс» та ТОВ «Люкс-рейзен біс», та за допомогою засобів мобільного зв`язку повідомляла ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у результаті чого виявленні порушення були усунуті шляхом скерування додаткових документів до засідання Комісії.

12.06.2024 приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що отримає грошові кошти в якості неправомірної вигоди від ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи як член Комісії та знаходячись у приміщенні Міністерства за адресою: просп. Берестейський 14, м. Київ, під час засідання Комісії, усвідомлюючи наявність у ТОВ «Люкс-рейзен біс» несплачених адміністративно-господарських штрафів станом на дату подання заяви, а саме штрафів на підставі постанов про застосування адміністративно-господарського штрафів від 13.12.2023 № ПШ 030925 та від 21.02.2024 № ПШ 069478, що є безумовною підставою для відмови у внесенні змін щодо функціонування маршруту відповідно до п.п. 3.1.2, 3.3.1 Порядку, проголосувала за внесення змін до міжнародних маршрутів Запоріжжя (Україна) - Бонн (Німеччина) та Харків (Україна) - Франкфурт-на-Майні (Німеччина) у частині включення українського паритетного партнера ТОВ «Дрім лайнс» рішення про які було прийнято протоколом засідання Комісії № 237 та у подальшому затверджені наказом Міністерства від 28.06.2024 № 585.

12.06.2024 близько 17 год. 16 хв. ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_10 про прийняття Комісією позитивного рішення на користь ТОВ «Люкс-рейзен біс» та ТОВ «Дрім лайнс».

12.06.2024 близько 17 год. 23 хв. ОСОБА_11 у телефонній розмові нагадала ОСОБА_9 щодо необхідності надання неправомірної вигоди за внесення змін до міжнародних маршрутів Запоріжжя (Україна) - Бонн (Німеччина) та Харків (Україна) - Франкфурт-на-Майні (Німеччина) у частині включення українського паритетного партнера ТОВ «Дрім лайнс», яка, у свою чергу, повідомила ОСОБА_10 та ОСОБА_6

12.06.2024 о 19 год. 19 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому місці, за допомогою засобів електронної комунікації погодив та надав вказівку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надати ОСОБА_11 неправомірну вигоду у розмірі 1 500 доларів США та 5 000 грн., з яких 700 доларів США та 5 000 грн. необхідно було безпосередньо передати останній та 800 доларів США надіслати на невстановлений рахунок для покриття витрат на пальне шляхом надання відповідної вказівки бухгалтеру ОСОБА_15 , яка не була обізнана із злочинними діями ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за вчинення ОСОБА_11 як членом Комісії дій в інтересах ТОВ «Люкс-рейзен біс» та ТОВ «Дрім лайнс», а саме за внесення змін до міжнародних маршрутів Запоріжжя (Україна) - Бонн (Німеччина) та Харків (Україна) - Франкфурт-на-Майні (Німеччина) у частині включення українського паритетного партнера ТОВ «Дрім лайнс» рішенням Комісії № 237.

13.06.2024 близько 11 год. 35 хв. ОСОБА_10 , діючи повторно, перебуваючи у невстановленому місці в зоні дії базової станції зв`язку за адресою: шосе Вінницьке, 4, м. Хмельницький, за допомогою мобільного телефону використовуючи мессенджер «WhatsApp» надала вказівку ОСОБА_15 , яка не була обізнана із злочинними діями, здійснити перерахування 800 доларів США, які на час вчинення злочину по курсу НБУ становили 35 355,28 грн, на невстановлену паливну картку, яку використовує ОСОБА_11 , що охоплювалось умислом ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , яка діяла повторно.

13.06.2024 о 19 год. 48 хв. ОСОБА_10 , діючи повторно, перебуваючи у відділенні № 32 ТОВ «Нова пошта», яке розташоване за адресою: просп. Миру, 44, м. Хмельницький, створила відправлення № 59 0011 6911 8814 в яке помістила блокнот з написом «KLR», який матеріальної цінності не становить, та упаковку для захисного скла до мобільного телефону у якій перебували кошти у сумі 700 доларів США, які на час вчинення злочину по курсу НБУ становили 28 310,87 грн, та 5 000 грн., на загальну суму 33 310,87 грн., які відправила до поштомату № 4477, м. Київ вказавши анкетні дані та мобільний телефон ОСОБА_11 , чим надала останній частину неправомірної вигоди у сумі 33 310,87 грн за внесення змін до міжнародних маршрутів Запоріжжя (Україна) - Бонн (Німеччина) та Харків (Україна) - Франкфурт-на-Майні (Німеччина) у частині включення українського паритетного партнера ТОВ «Дрім лайнс», що охоплювалось умислом ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , яка діяла повторно.

14.06.2024 о 16 год. 42 хв ОСОБА_11 , повторно отримала частину неправомірну вигоду у сумі 33 310,87 грн., а саме 700 доларів США та 5 000 грн., у поштоматі № 4477 «Нова пошта», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Урлівська, 24, під`їзд № 1.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, тобто надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах третіх осіб будь-якої дії з використанням наданого службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

04.04.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Злочин, інкримінований ОСОБА_6 , та кваліфікований за ч. 3 ст. 369 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна, та, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві спільної сумісної власності з його дружиною ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 ) володіє наступним майном:

1) автобусом MERCEDES-BENZ SPRINTER 519 CDI, 2019 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 , що підтверджується реєстраційною карткою транспортного засобу;

2) автобусом SETRA S 328DT, 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , VIN код НОМЕР_6 , що підтверджується реєстраційною карткою транспортного засобу;

3) нежитловим приміщенням № 28 по вул. Кармелюка, 11/2, м. Хмельницький, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, загальною площею 22.9 кв. м, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

4) квартирою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, загальною площею 59.3 кв. м, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

5) 50% статутного капіталу ПП «Авто-вікінг» (код ЄРДПОУ 42145831), сума якого становить 500 000 грн., що підтверджується відомостями з реєстраційної справи;

6) 87,50% статутного капіталу ТОВ «Подільський горіх» (код ЄРДПОУ 43610730), сума якого становить 2 800 000 грн., що підтверджується відомостями з реєстраційної справи;

7) 100% статутного капіталу ТзОВ «Маріор» (код ЄРДПОУ 43683547), сума якого становить 2 800 000 грн., що підтверджується відомостями з реєстраційної справи;

8) 60% статутного капіталу ТОВ «Бас-імпорт» (код ЄРДПОУ 43838393), сума якого становить 30 000 000 грн., що підтверджується відомостями з реєстраційної справи;

9) 80% статутного капіталу ТзОВ «Роял сервіс авто» (код ЄРДПОУ 44750231), сума якого становить 200 000 грн., що підтверджується відомостями з реєстраційної справи;

10) 60% статутного капіталу ТОВ «КЛР-транс-імпорт» (код ЄРДПОУ 45543389), сума якого становить 27 397 200 грн., що підтверджується відомостями з реєстраційної справи;

11) 50% статутного капіталу ТзОВ «НВП «ДАНІР» (код ЄРДПОУ 35562976), сума якого становить 23 000 грн., що підтверджується відомостями з реєстраційної справи.

У свою чергу ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на праві спільної сумісної власності з її чоловіком ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) володіє наступним майном:

1) автомобілем AUDI Q7, 2023 року випуску, д.н.з. НОМЕР_7 , VIN код НОМЕР_8 , що підтверджується реєстраційною карткою транспортного засобу;

2) земельною ділянкою кадастровий номер: :04:006:0021, загальною площею 0.13 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 250, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

3) земельною ділянкою кадастровий номер: :04:006:0020, загальною площею 0.12 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 250, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

4) земельною ділянкою кадастровий номер: :05:005:1472, загальною площею 0.1 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 250, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

5) земельною ділянкою кадастровий номер: :04:006:0515, загальною площею 0.25 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 50, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

6) нежитловим приміщенням № 28 по вул. Кармелюка, 9, м. Хмельницький, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

7) квартирою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

8) 50% статутного капіталу ПП «Авто-вікінг» (код ЄРДПОУ 42145831), сума якого становить 500 000 грн., що підтверджується відомостями з реєстраційної справи;

9) 40% статутного капіталу ТОВ «Бас-імпорт» (код ЄРДПОУ 43838393), сума якого становить 20 000 000 грн., що підтверджується відомостями з реєстраційної справи;

10) 40% статутного капіталу ТОВ «КЛР-транс-імпорт» (код ЄРДПОУ 45543389), сума якого становить 18 264 800 грн., що підтверджується відомостями з реєстраційної справи;

11) 80% статутного капіталу ТОВ «Каса «Люкс-рейзен» (код ЄРДПОУ 9841452), сума якого становить 360 000 грн., що підтверджується відомостями з реєстраційної справи;

12) 100% статутного капіталу ПП «Автовокзал Люкс-рейзен» (код ЄРДПОУ 41968559), сума якого становить 50 000 грн., що підтверджується відомостями з реєстраційної справи;

13) 60% статутного капіталу ТОВ «Летс гоу тревел!» (код ЄРДПОУ 42726610), сума якого становить 6 000 грн., що підтверджується відомостями з реєстраційної справи;

14) 100% статутного капіталу ТОВ «КЛР ЮА» (код ЄРДПОУ 43262137), сума якого становить 500 000 грн., що підтверджується відомостями з реєстраційної справи;

15) 100% статутного капіталу ТОВ «КЛР Сервіс» (код ЄРДПОУ 43780621), сума якого становить 612 000 грн., що підтверджується відомостями з реєстраційної справи;

16) 100% статутного капіталу ТОВ «Скай КЛР» (код ЄРДПОУ 43925208), сума якого становить 3 000 000 грн., що підтверджується відомостями з реєстраційної справи;

17) 60% статутного капіталу ТОВ «Дрім лайнс» (код ЄРДПОУ 43915870), сума якого становить 600 грн., через власність 100% статутного капіталу ТОВ «КЛР ЮА» (код ЄРДПОУ 43262137), що підтверджується відомостями з реєстраційної справи;

18) 100% статутного капіталу ТОВ «Гранд сервіс-авто» (код ЄРДПОУ 44749247), сума якого становить 233 000 грн., що підтверджується відомостями з реєстраційної справи;

19) 100% статутного капіталу ТОВ «Хмельницький міжнародний автобусний термінал «КЛР бас» (код ЄРДПОУ 44964473), сума якого становить 1 000 000 грн., що підтверджується відомостями з реєстраційної справи;

20) 60% статутного капіталу ТОВ «ДРІМ-ЛАЙНС» (код ЄРДПОУ 45555483), сума якого становить 24 000 000 грн., через власність 100% статутного капіталу ТОВ «КЛР ЮА» (код ЄРДПОУ 43262137), що підтверджується відомостями з реєстраційної справи;

Також, ТОВ «КЛР ЮА» (код ЄРДПОУ 43262137), бенефіціарним власником якої є ОСОБА_8 , володіє

1) свідоцтвом на торговельну марку № НОМЕР_9 , що підтверджується відомостями з сайту «https://iprop-ua.com»;

2) міжнародним свідоцтвом на торговельну марку № 1600548, що підтверджується відомостями з сайту «https://iprop-ua.com»;

3) міжнародним свідоцтвом на торговельну марку № 1818204, що підтверджується відомостями з сайту «https://iprop-ua.com»

Згідно актового запису про шлюб від 03.11.2007 № 1174 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклали шлюб.

Прокурор вказує, що за викладених у клопотанні обставин, на переконання сторони обвинувачення, існують обґрунтовані підстави вважати, що власники майна, дізнавшись про звернення до суду з цим клопотанням, вживатимуть заходів для затягування його розгляду та унеможливлення виконання ухвали про арешт майна у разі постановлення такої, зокрема шляхом формальної зміни власників майна або його приховування, перетворення тощо.

Отже, на переконання сторони обвинувачення, у кримінальному провадженні є вагомі підстави для розгляду цього клопотання без повідомлення власників зазначеного у ньому майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення його арешту.

Беручи до уваги вищевикладене, з метою забезпечення конфіскації майна у кримінальному провадженні, а також запобігання можливості приховування, псування, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження майна, виникла необхідність в арештів майна.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 64-2 КПК України визначено, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч. 5 цієї ж статті, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до позиції Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своєму Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 року зазначає: «Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України з клопотанням про арешт майна третьої особи, а саме: ОСОБА_8 та ТОВ «КЛР ЮА» має право звертатись лише прокурор, за вказаних обставин слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити.

Разом з цим, в частині накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки, з повідомлення про підозру та з матеріалів, які містяться в клопотанні про арешт майна не міститься даних щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення саме ОСОБА_6 , про що зроблено висновок в ухвалі слідчого судді № 757/17435/25-к від 15.04.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001998 від 18.12.2023 підозрюваному ОСОБА_6 .

Враховуючи те, що сторона кримінального провадження не довела суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права власності на вищезазначене майно, за вказаних обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 107, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001998 від 18.12.2023 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1