Справа № 699/471/25
Номер провадження № 1-кп/699/76/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.25 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілої

юридичної особи ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з повною технічною фіксацією кримінальне провадження № 0000094

за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Бровахи Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого, з повною середньою освітою, особи з третьою групою інвалідності, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним

ОСОБА_5 20.03.2025, близько 16.00 год., прибув на територію об`єкта природно-заповідного фонду, а саме до комплексної пам`ятки природи місцевого значення «Гора Пастушка» у межах ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» квартал 31 Сахнівського (Таганчанського) лісництва, що розташований за координатами: 49?31'32" пн. ш. 31?26'31" сх. д., де діючи незаконно, з прямим умислом, не маючи відповідних дозволів на вирубку деревини, усупереч положенню «Про комплексну пам`ятку природи місцевого значення «Гора Пастушка», ст. 16 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», ст. 69, 70 Лісового кодексу України, п.п. 2, 3, 9 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», згідно з якими використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом лісорубним квитком/ордером, який видається у межах території та об`єктів природно-заповідного фонду за погодженням з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціям, не маючи дозволу на здійснення лісорубних робіт, за допомогою сокири, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб вирубки, вчинив порубку трьох сироростучих дерев породи акація, діаметрами: 9,5 сантиметрів, 7,0 сантиметрів та 6,0 сантиметрів, чим спричинив шкоду державним інтересам, що призвело до зменшення повноти зелених насаджень заповідника, а також до знищення дерев.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 завдав шкоди державі в особі державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на загальну суму 893 грн. 16 коп.

Отже, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 246 КК України, тобто здійснив незаконну порубку дерев, вчинену у заповіднику.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом

2.1. Обсяг доказів

Суд установив, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, установлених в обвинувальному акті. Суд поставив на обговорення питання стосовно доцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обвинуваченому роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України та наслідки розгляду кримінального провадження у такому порядку, а саме позбавлення права оспорювати встановлені фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

З`ясувавши думки учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, урахувавши, що обвинувачений ОСОБА_5 не оспорює фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів сторони обвинувачення (щодо реєстрації кримінального провадження, речових доказів та характеризуючих обвинуваченого доказів), дослідженням досудової доповіді та з`ясування думки представника потерпілого щодо доцільного та домірного покарання.

2.2. Показання обвинуваченого ОСОБА_5 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, визнав повністю, підтвердивши зазначені в обвинувальному акті обставини, а саме час, місце, спосіб, мотиви вчинення ним інкримінованого правопорушення. Обвинувачений зазначив, що негативно ставиться до свого вчинку, щиро кається у вчиненому та зробив для себе висновки на майбутнє щодо недопустимості такої поведінки в подальшому.

2.3. Дослідження письмових доказів сторони обвинувачення.

Стороною обвинувачення надано витяг з ЄРДР, з якого вбачається, що 20.03.2025 було зареєстровано кримінальне провадження № 0000094 за ч. 3 ст. 246 КК України за фактом порубки обвинуваченим трьох дерев акації на території заповідника.

З розписки представника потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що стовбури трьох незаконно зрубаних ОСОБА_5 сироростучих дерев породи акація, які були визнані речовими доказами, передані представнику потерпілого на відповідальне зберігання.

2.4. Дослідження матеріалів, які характеризують обвинуваченого.

До матеріалів справи надано характеристику з місця проживання обвинуваченого, з якої вбачається, що ОСОБА_5 , за місцем реєстрації характеризується позитивно.

Відповідно до довідки КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» від 25.03.2025 № 64 ОСОБА_5 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 10.10.2024 ОСОБА_5 є особою з третьою групою інвалідності, термін дії посвідчення 31.08.2025.

Черкаський районний сектор № 2 філії державної установи «Центр пробації» в Черкаській області на підставі ухвали суду склав досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку, зазначеного у досудовій доповіді, виявлено середню ймовірність вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також середню ймовірність небезпеки для суспільства, що свідчить про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

2.5. Висновки щодо доведеності винуватості.

Під час судового розгляду встановлено, що надані докази є достовірними та достатніми, оскільки не суперечать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду дійти висновку про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

З огляду на викладене суд поза розумним сумнівом встановив, а сторона обвинувачення довела, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 3 ст. 246 КК України, а саме здійснив незаконну порубку дерев, вчинену у заповіднику.

2.6. У судовому засіданні представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 повідомив, що обвинувачений в повному обсязі відшкодував завдану порубкою дерев шкоду. Потерпіла особа претензій майнового характеру до обвинуваченого не має та просить застосувати покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

У обвинувальному акті зазначено, що обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. У судовому засіданні прокурор до цих обставин також віднесла відшкодування шкоди в повному обсязі.

Ураховуючи поведінку обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження, його позицію щодо визнання винуватості, надання ним викривальних щодо себе показань як на стадії досудового розслідування так і в суді, беручи до уваги критичне ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, слід дійти висновку про наявність вищевказаних обставин.

У обвинувальному акті зазначено, що обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, під час досудового розслідування не встановлено. Ураховуючи приписи ст. 337 КПК України, суд позбавлений права самостійно встановлювати такі обставини, оскільки це є виходом за межі висунутого обвинувачення та призведе до погіршення становища особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

4. Мотиви призначення покарання

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який відноситься до категорій тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, особу винного, бере до уваги наявність трьох обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання. Також суд урахував позицію обвинуваченого щодо критичного ставлення до вчиненого та позицію потерпілого щодо незастосування покарання, яке пов`язане з позбавленням волі.

Ураховуючи наявність трьох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, беручи до уваги позицію потерпілої особи, суд дійшов висновку, що призначення покарання у виді позбавлення волі буде надмірно суворим та не буде відповідати критерію домірності покарання вчиненому діянню.

Так само суд не може застосувати покарання у виді штрафу, оскільки обвинувачений є особою з інвалідністю 3 групи та не працює, унаслідок чого має скрутне матеріальне становище. Таке покарання буде для нього надмірним.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції інкримінованого правопорушення у виді обмеження волі строком один рік. При цьому суд ураховує, що обвинувачений до 31.08.2025 має статус особи з інвалідністю третьої групи, а відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України, покарання у виді обмеження волі не може бути застосоване до осіб з інвалідністю першої та другої групи.

Отже призначення ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі не суперечить вимогам закону.

На переконання суду виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства. Суд дійшов висновку про необхідність застосування ст. ст. 75, 76 КК України, з визначенням обвинуваченому ОСОБА_5 іспитового строку в один рік.

Суд дійшов висновку, що саме такий захід впливу на засудженого є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Кримінальним правопорушенням завдано матеріальну шкоду у розмірі 893,16 грн, яка в повному обсязі відшкодована обвинуваченим 28.03.2025, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 50.

У кримінальному провадженні цивільний позов не подано. Представник потерпілої особи зазначив про відсутність претензій.

Щодо обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, підстави для застосування відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши 1 (один) рік іспитового строку.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України впродовж іспитового строку на ОСОБА_5 покласти обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувати.

Речові докази:

- сокиру, передану до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;

- три зрубані стовбури дерев породи акація, передані під розписку на відповідальне зберігання представнику потерпілої особи ОСОБА_6 залишити у розпорядженні потерпілої особи Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану суд обмежується проголошенням резолютивної частини вироку, з подальшим врученням тексту вироку в день його проголошення.

СуддяОСОБА_1