В И Р О К

?І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2025 року м.Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисників обвинуваченого - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000018 від 16.08.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Москва РФ, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працююого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14.01.2021 року відповідно до наказу ГУ Національної поліції України в Одеській області № 36 о/с капітана поліції ОСОБА_8 (жетон номер 0064231) призначено на посаду старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Відповідно до посадової інструкції старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_8 , затвердженої 25.01.2021 року керівництвом відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області, зазначено, що слідчий - службова особа органу Національної поліції України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Під час досудового розслідування слідчий самостійно приймає процесуальні рішення, крім випадків, коли законом передбачено винесення рішення слідчого судді, суду або згода прокурора чи погодження керівника органу досудового розслідування або якщо рішення про його проведення приймає виключно прокурор, і є відповідальним за законне та своєчасне виконання цих рішень.

При виконанні своїх службових обов`язків слідчий зобов`язаний: 1) під час досудового розслідування дотримуватися вимог Конституції України, КПК України та законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 2) забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК України строків; 3) виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі; 4) забезпечувати реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження; 5) не розголошувати відомості, що становлять державну чи іншу таємницю, що охороняється законом, інформацію про приватне (особисте і сімейне) життя особи та інші відомості, здобуті при розслідуванні кримінальних правопорушень; 6) не вчиняти будь-яких дій, що ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумнів у його об`єктивності та неупередженості; 7) у разі наявності підстав, передбачених статтею 77 КПК України, заявляти самовідвід від участі в кримінальному провадженні в порядку, визначеному статтею 80 КПК України.

Слідчий слідчого відділення має право представляти відділення в інших підрозділах поліції, а також в органах виконавчої влади з питань, що належать до його компетенції. У рамках своєї компетенції проводити розподіл службових обов`язків серед підпорядкованих оперуповноважених, що входять до складу очолюваною ним оперативної групи. Отримувати у встановленому порядку інформацію, яка необхідна для виконання завдань, поставлених перед відділенням. Брати участь в організації та проведенні інструктивних нарад і семінарів з питань, що належать до компетенції відділення. Вносити керівництву відділення пропозиції щодо удосконалення боротьби із злочинністю за напрямом діяльності відділення.

Слідчий є відповідальним за виконання покладених на нього завдань, дотримання вимог законодавства України.

Відповідно до примітки 2 статті 368 Кримінального кодексу України, службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-5, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори, слідчі і дізнавачі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Так, слідчим слідчого відділення відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_8 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні , відомості про яке 11.07.2022 внесені до ЄРДР за №0000016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України.

В ході досудового розслідування на підставі ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 в, слідчим 12.08.2022 року проведено обшук, під час проведення якого виявлено та вилучено мобільний телефон, ноутбук, касету та роутер.

Після чого, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності 14.08.2022 року, знаходячись у невстановленому пд час судового розгляду місці з метою надання неправомірної вигоди слідчому слідчого відділення відділення поліції № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 за закриття кримінального провадження № 0000016 та не притягнення його до кримінальної відповідальності, вирішив зателефонувати слідчому.

ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на пропозицію та надання неправомірної вигоди слідчому ОСОБА_8 , 14.08.2022 року приблизно о 20 годині 22 хвилини у неробочий час зателефонував зі свого мобільного номеру телефону НОМЕР_1 на мобільний номер телефону слідчого ОСОБА_8 НОМЕР_2 та в ході телефонної розмови запропонував останньому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів за не притягнення його до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні за № 0000016 та його закриття.

За результатами вказаної телефонної розмови слідчий ОСОБА_8 , на виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції», повідомив Одеське управління ДВБ НП України про пропозицію та спробу надання ОСОБА_7 неправомірної вигоди за закриття кримінального провадження №0000016 та не притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Після чого, Одеським управлінням ДВБ НП України повідомлено Чорноморську окружну прокуратуру про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 .

За результатами розгляду вказаного повідомлення, прокурором відповідно до ст.214 КПК України 16.08.2022 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Відповідно до ст.36 та ч.1 ст.214 КПК України прокурором проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000018 від 16.08.2022 року за ч.3 ст.369 КК України доручено слідчому відділенню відділення поліції № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області.

Надалі, 15.08.2022 року о 18 годині 44 хвилини та 17.07.2022 року о 14 годині 20 хвилин ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на надання слідчому ОСОБА_8 неправомірної вигоду за не притягнення його до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000016 та його закриття, продовжував телефонувати слідчому та під час телефонних розмов продовжував наполягати на передачу слідчому неправомірної вигоди у сумі від 3 до 10 тисяч доларів США за вчинення слідчим активних дій в межах його повноважень, які зумовлять та утворять умови для уникнення ОСОБА_7 кримінальної відповідальності.

23.08.2022 року близько о 16 годин 49 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в службовому кабінеті № 8, розташованого на першому поверсі адміністративної будівлі у якому розташовано Управління міграційної поліції ГУНП в Одеській області за адресою: м.Одеса, вул.Генерала Петрова, 47, у якому працює начальник 4-го відділу цього управління ОСОБА_9 , переслідуючи свій злочинний умисел, спрямований на пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, запросив до вказаного службового кабінету слідчого слідчого відділення поліції № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській капітана поліції ОСОБА_8 , якому запропонував та передав грошові кошти у сумі 9900 доларів США, що згідно встановленого курсу НБУ станом на 23.08.2022 року за 1 долар США становить 36,5686 грн., тобто 362 029,14 грн. та 4 000 гривень України.

Загальна сума неправомірної вигоди переданої ОСОБА_7 складає 366 029,14 грн.

Кримінальна відповідальність за вчинений злочин передбачена ч.3 ст.369 КК України, тобто за пропозицію та надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, надає таку вигоду, будь - якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Відповідно до ухвали Хаджибейського районного суду м.Одеси від 16.04.2024 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 здійснювалось спеціальне судове провадження (in absentia) за відсутності обвинуваченого.

Згідно вимог, передбачених ч.2 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Відповідно до положень ч.5 ст.374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Повістки про виклик ОСОБА_7 , повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України, шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на стадії судового розгляду у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення», а копію процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_7 , на виконання вимог ч.2 ст.297-5 КПК України направлялись захиснику. Будь-які заяви та клопотання від обвинуваченого на адресу суду не надходили.

Дорученням центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 22.01.2024 року було призначено адвоката ОСОБА_5 для здійснення безоплатної вторинної правової допомоги обвинуваченому ОСОБА_7 . В подальшому у зв`язку із призовом адвоката ОСОБА_10 на військову службу за призовом судом було замінено захисника та дорученням центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 25.04.2025 року для захисту обвинуваченого було призначено захисника ОСОБА_6 .

Під час досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_7 було оголошено у розшук постановою слідчого від 06.10.2022 року та було оголошено у міжнародний розшук постановою слідчого від 17.04.2023 року, оскільки останній переховувався від органу досудового розслідування. Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.01.2024 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000018 від 16.08.2022 року, оскільки останній переховувся від слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та перебуває у міжнародному розшуку.

Органом досудового розслідування вживалося всіх можливих, передбачених вимогами КПК України заходів для виклику та розшуку ОСОБА_7 для забезпечення останньому можливості безпосередньо та через обраного захисника реалізовувати права підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Після постановлення ухвали слідчого судді про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 , відповідно до вимог ч.4 ст. 46 КПК України, ст.42 КПК України, п.8 ч.2 ст.51 КПК України та ч.2 ст. 297-5 КПК України реалізацію прав підозрюваного (обвинуваченого) здійснював його захисник, який отримував необхідні процесуальні документи, захисник знайомився з матеріалами кримінального провадження.

Крім цього, відповідно до ухвали Хаджибейського районного суду м.Одеси від 16.04.2024 року здійснювалось спеціальне судове провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , в судовому засіданні приймав участь захисник ОСОБА_5 , який був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження від початку здійснення спеціального досудового розслідування та в подальшому під час судового розгляду захисник ОСОБА_6 також була ознайомлена із матеріалами кримінального провадження.

Під час здійснення спеціального судового провадження судом вживалися заходи про виклик обвинуваченого для забезпечення його доступу до правосуддя, який у кожне судове засідання викликався у порядку ст.323 КПК України шляхом розміщення публікацій оголошень про виклик обвинуваченого у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр», на сайті «Судова влада України» та шляхом направлення судових повісток про виклик обвинуваченого за останнім відомим місцем його проживання у АДРЕСА_1 , які поверталися до суду з відмітками поштового відділення АТ "Укрпошти" про відсутність обвинуваченого за вказаною адресою.

Захисники обвинуваченого здійснювали захист обвинуваченого: участь у дослідженні доказів під час судового розгляду, допиті свідків, виступ у судових дебатах.

Враховуючи наведене, з урахуванням здійснення у цьому кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження стосовно обвинуваченого, який перебуває у міжнародному розшуку, суд вважає, що стороною обвинувачення вжито достатніх заходів щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого ОСОБА_7 на захист та доступ до правосуддя.

У свою чергу суд звертає увагу на те, що всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачений був поінформований належним чином про дати слухання справи, а також дотримані його права на належне представництво у суді.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинваченого під час досудового розслідування було належним чином повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави. Після внесення застави ОСОБА_7 був звільнений з-під варти та скориставшись можливістю отримання другого закордонного паспорту громадянина України виїхав за межі України, у зв`язку із чим був оголошений у міжнародний розшук органом досудового розслідування.

Зазначена поведінка обвинуваченого на думку суду свідчить по обізнаність ОСОБА_7 про кримінальне переслідування останнього в Україні.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про обізнаність ОСОБА_7 про розпочате кримінальне провадження та його відмову від здійснення свого права постати перед Українським судом за діяння, вчинені на території суверенної України, і захищати себе безпосередньо в суді, що свідчить про наявність у нього наміру ухилитись від кримінальної відповідальності. Ухилення обвинуваченого від правосуддя суд розцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п «g» п.3 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст.63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості. Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати, чи були здійснені всі можливі, передбачені законом, заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Захисники обвинувачуваного ОСОБА_7 - адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 зазначили, що не мали можливості зв`язатися з підзахисним, та з`ясувати його позицію щодо пред`явленого обвинувачення.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.323 КПК України, суд вважає що є всі правові підстави проводити розгляд цього кримінального провадження за правилами спеціального судового провадження.

Враховуючи порядок, визначений вимогами КПК України, здійснення спеціального судового провадження, яке проводиться за відсутністю обвинуваченого, суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду. При цьому судом забезпечено застосування до обвинуваченого належної правової процедури в контексті приписів вимог ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом, які вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, а тому поріг вимогливості до доказування у цьому випадку має бути підвищений.

Прокурором долучено у судовому засіданні під час судового розгляду процесуальні документи, складені під час проведення досудового розслідування, на підтвердження законності вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

У судових дебатах захисник висловив свою позицію з приводу недоведеності вини підзахисного, зазначивши, що судовий розгляд за відсутності обвинуваченого унеможливлює з`ясувати правову позицію останнього щодо висунутого йому обвинувачення. Крім того сторона захисту вважає недоведеним обвинувачення, оскільки відсутні достовірні відомості щодо ініциативи пропозиції неправомірної вигоди саме обвинуваченим, оскільки фіксація розмови між обвинуваченим та слідчим, яка була досліджена як доказ в суді, мала місце вже після 14.08.2022 року. Під час слідства не було всановлено хто саме першим ініціював питання надання неправомірної вигоди. У зазначений розмові слідчий чітко не відповідає, що не вказує на його намір відмови від пропозиції. А тому і інші докази не підтверджують вчинення обвинуваченим саме злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, у зв`язку із чим на думку сторони захисту обвинувачений підлягає виправданню.

Під час здійснення спеціального судового провадження судом безпосередньо досліджено зібрані докази, якими підтверджується вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України та спростовує позицію сторони захисту.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він як слідчий здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо розповсюдження порнографії та дитячої порнографії в мережі інтернет, номер якого не пам`ятає. В рамках цього кримінального провадження було проведено обшук у гр.Дьячка, під час обшуку було вилучено техніку. Під час огляду техніки було виявлено листування з якимось гр. ОСОБА_7 , який відправляв фото та відео з візуально малолітньою дівчиною, під час обговорення цих відео та фото останні виражались непристойно. Враховуючи те, що гр. ОСОБА_11 підозрювався в розповсюдженні порнографії та враховуючи виявлені листування, обшук також було проведено у гр. ОСОБА_7 . Під час здійснення слідчих дій, доказів причетності гр. ОСОБА_7 до розповсюдження порнографії та дитячої порнографії здобуто не було, оскільки не всі слідчі дії були проведені. Проте простежувався якийсь зв`язок між гр. ОСОБА_11 та гр. ОСОБА_7 . Будь-якого статусу на той час у кримінальному провадженні ОСОБА_7 не мав. В цей час ОСОБА_7 почав телефонувати йому на особистий номер телефону та пропонувати йому неправомірну вигоду за припинення відносно ОСОБА_7 розслідування та припинення будь-яких подальших слідчих дій відносно нього. Після чого він доповів про це керівництву та вони почали документувати спробу передачі йому хабаря. Під час підготовки та реалізації контролю за вчиненням злочину ОСОБА_7 неодноразово телефонував йому. В кінцевому підсумку, дату не пам`ятає, відбулась передача йому грошових коштів в розмірі 10 тис. доларів США, яка фіксувалась на спеціальні засоби. З його боку не було ніяких натяків щодо вимагання грошових коштів або будь-яких матеріальних благ. Ніяких провокацій з цього приводу не вчиняв, ніяких сум не називав, суми називав ОСОБА_7 самостійно, кожного разу говорив ОСОБА_7 , що це злочин, таким чином даючи можливість ОСОБА_7 не вчиняти цей злочин. ОСОБА_7 не завжди телефонував йому напряму, міг телефонувати іншим співробітникам, з тією ж самою пропозицією для нього. Будучи недосвідченим у ході досудового розслідування ОСОБА_13 залучав до себе посередників для спілкування з ним. Передача грошових коштів відбувалась в приміщенні ГУПН, безпосередньо ОСОБА_7 в розмірі тієї суми, яку зазначав ОСОБА_7 . Грошові кошти були вилучені та складено відповідний протокол про це в присутності його, ОСОБА_7 та понятих.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що приблизно в липні 2022 року займав посаду начальника відділу управління міграційної поліції, його відділом були скеровані матеріали для внесення до ЄРДР щодо можливого зберігання та розповсюдження порнографічних матеріалів у вигляді дитячої порнографії. В рамках зареєстрованого ЄРДР за ч.1 ст.301 КК України, його відділу, як оперативному підрозділу, було надано доручення на встановлення причетних осіб та всіх обставин. Було виявлено особу, а саме ОСОБА_11 . Після чого було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_11 , під час якого було виявлено та вилучено ряд технічних засобів, комп`ютерна техніка, жорсткі диски, телефон. На телефоні ОСОБА_11 під час його огляду було встановлено особу ОСОБА_7 , з яким було виявлено листування у додатку «Вайбер». В цьому чаті було виявлено листування з сексуальним підтекстом, а саме фото та відеоматеріали з дівчинкою на вид 8-10 років. У зв`язку з чим за місцем проживання ОСОБА_7 було проведено обшук. Під час обшуку було виявлено комп`ютерну техніку та мобільний телефон. Після огляду мобільного телефону ОСОБА_7 був встановлений наявний зв`язок між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , також було встановлено анкетні дані дівчини про яку спілкувались ОСОБА_11 та ОСОБА_7 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 розумів, що він ймовірно буде притягнутий до відповідальності, почав шукати різні спроби вирішення цього питання, а саме шляхи уникнення від кримінальної відповідальності. На його особистий номер телефону зателефонував чоловік, який представився ОСОБА_15 та повідомив, що він знайомий ОСОБА_7 та просив особистої зустрічі зі слідчим ОСОБА_8 , який здійснював досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, для вирішення питання щодо не притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, в цій зустрічі він йому відмовив. Потім йому стало відомо від слідчого ОСОБА_8 , що ОСОБА_7 спілкувався з ОСОБА_8 щодо уникнення від кримінальної відповідальності. Слідчий ОСОБА_8 доклав керівництву про пропозицію йому неправомірної вигоди. Після чого ОСОБА_7 зустрівся з слідчим ОСОБА_8 та передав йому грошові кошти, після чого ОСОБА_7 було затримано. В день передачі грошових коштів бачив ОСОБА_7 , безпосередньо в момент передачі грошових не був присутнім, виходив з кабінету. Вже бачив коли ОСОБА_7 затримали. Безпосередньо від ОСОБА_8 дізнався, що ОСОБА_7 передав останньому грошові кошти, точну суму не пам`ятає, але приблизно 10 тис. доларів США. Будь-яких дій неправомірного характеру, що стосувались вимагання грошових коштів або провокацій з боку слідчого ОСОБА_8 по відношенню до ОСОБА_7 не було. Загалом слідчий ОСОБА_8 використовував приміщення його відділу для здійснення слідчих дій. Будь-яких підстав оговорювати ОСОБА_7 не має.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується дослідженими судом письмовими доказами - документами.

Відповідно до витягу з ЄРДР №0000016 від 11.07.2022 року зареєстровано кримінальне провадження (виділення матеріалів досудового розслідування) та внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301 КК України.

Згідно рапорту ст.оперуповноваженого УМП ГУНП в Одеській області ОСОБА_16 від 12.08.2022 року проведеними заходами працівниками УМП ГУНП в Одеській області встановлено особу ОСОБА_7 , в діях якого ймовірно вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.301 КК України, у зв`язку з чим просить вирішити питання про підготовку документів для санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 .

Відповідно до протоколу обшуку від 12.08.2022 року в період часу з 18:09 годин по 19:51 годин за участю ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено: Мобільний телефон Samsung Galaxy A31 серійний номер НОМЕР_3 , із SIM-картою НОМЕР_4 ; Мобільний телефон HMDGlobal Oy, IMEI 1: НОМЕР_5 , із двома SIM-картами; Ноутбук Lenovo G50-30 серійний номер PF05F0P6, чорного кольору, із зарядним пристроєм; VHS-касета Panasonic; Роутер-маршрутизатор TP-Link серійний номер НОМЕР_22 із зарядним пристроєм; Один патрон калібру 7,62х39 мм.

Відповідно до рапорту начальника 4-го відділу УМП ГУНП в Одеській області ОСОБА_17 від 19.08.2022 року в його відділі в оперативному супроводженні знаходяться матеріали кримінального провадження №0000016 від 11.07.2022 року за ч.1 ст.301 КК України. 12.08.2022 року в рамках даного кримінального провадження проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 19.08.2022 о 17:21 год., йому на його мобільний номер телефону, з номеру НОМЕР_6 зателефонував невстановлений чоловік, який представився на ім`я ОСОБА_15 , та в ході телефонної розмови почав задавати провокуючі запитання корупційного характеру, та непрямо запропонував «вирішити питання» щодо ОСОБА_7 , а саме передати через нього слідчому ОСОБА_8 неправомірну вигоду (гроші, тощо), за не притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності та уникнення останнім подальшої участі у розслідування вищевказаного кримінального провадження. Також, йому стало відомо, що особисто ОСОБА_7 із пропозицією корупційного характеру 14.08.2022 о 20 год. 22 хв. звертався до слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_18 , який здійснює провадження вищевказаних матеріалів та 18.08.2022 о 13 годині, перебуваючи біля адміністративної будівлі ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області за адресою: Одеський р-н., смт. Овідіополь, вул. Берегова, 9, до слідчого підійшов раніше не відомий чоловік, яким виявився громадянин ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (т. НОМЕР_7 ), який розпочав діалог відносно ОСОБА_7 , при цьому повідомив, що має намір від імені та для ОСОБА_7 надати слідчому неправомірну вигоду (гроші, тощо), за не притягнення ОСОБА_7 до відповідальності, та уникнення останнім подальшої участі у розслідування вищевказаного кримінального провадження.

Згідно заяви ОСОБА_8 від 15.08.2022 року до керівника Одеського УДВБ НП України останній зазначчає, що 14.08.2022 року о 20:22 годин йому зателефонував гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який у непрямій формі запропонував надати йому грошові кошти за допомогу в уникненні кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження №0000016 від 11.07.2022 року за ч.1 ст.301 КК України та в який просить провести перевірку по даному факту та прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Рапортом ст.слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 15.08.2022 року повідомлено, що в нього в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження №0000016 від 11.07.2022 року за ч.1 ст.301 КК України. 12.08.2022 року в рамках даного кримінального провадження проведено санкціонований обшук за місцем проживання ОСОБА_7 . 14.08.2022 року ОСОБА_7 зателефонував йому та запропонував надати йому грошові кошти (неправомірної вигоди) за не притягнення останнього до відповідальності. 18.08.2022 о 13 годині, перебуваючи біля адміністративної будівлі ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, за адресою: Одеський р-н., смт. Овідіополь, вул. Берегова 9, до нього підійшов раніше не відомий чоловік, яким виявився громадянин ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (т. НОМЕР_7 ), який розпочав діалог відносно ОСОБА_7 , при цьому повідомив, що має намір від імені та для ОСОБА_7 надати слідчому неправомірну вигоду (гроші, тощо), за не притягнення ОСОБА_7 до відповідальності, та уникнення останнім подальшої участі у розслідування вищевказаного кримінального провадження.

Відповідно до витягу з ЄРДР №0000018 від 16.08.2022 року внесені відомості (виділення матеріалів досудового розслідування) про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

Наказом ГУ Національної поліції України в Одеській області № 36 о/с від 14.01.2021 року капітана поліції ОСОБА_8 призначено на посаду старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Відповідно до посадової інструкції старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області, затвердженої 25.01.2021 року керівництвом відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області, з- якою ОСОБА_8 ознайомлений 25.01.2021 року, визначено, що слідчий є службовою особою органу Національної поліції України, уповноваженою в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень та визначено його службові обов`язки.

Відповідно до заяв ОСОБА_8 від 16.08.2022 року та ОСОБА_9 від 19.08.2022 року останні надали згоду на участь у всіх слідчих (розшукових) та негласних слідчих діях, які заплановані та будуть проводитися в рамках кримінального провадження за ч.3 ст.369 КК України.

Згідно доручення прокурора Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_20 від 16.08.2022 року про проведення досудового розслідування доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000018 від 16.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, ВП 1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Рапортом ст.слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 18.08.2022 року повідомлено, що в нього в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження №0000016 від 11.07.2022 року за ч.1 ст.301 КК України. 12.08.2022 року в рамках даного кримінального провадження проведено санкціонований обшук за місцем проживання ОСОБА_7 . 14.08.2022 року ОСОБА_7 зателефонував йому та запропонував надати йому грошові кошти (неправомірної вигоди) за не притягнення останнього до відповідальності.

Відповідно до протоколу отримання речей та документів від 20.08.2022 року ОСОБА_8 видано переносний оптичний диск для зберігання інформації у цифровому вигляді, діаметром 12 см, цифровим об`ємом 700 МВ, формату CD-R, фірми RIDATA, який було оглянуто згідно до протоколу огляду предмета від 20.08.2022 року та на якому наявні аудіо записи, що фіксують факт телефонних розмов, які відбулись за участі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з приводу не притягнення останнього до відповідальності. Зі змісту розмови від 14.08.2022 року о 20.22 годині вбачається, що обвинувачений питає ОСОБА_8 чи є будь-які шанси на перемовини, виходить перспектива жорстка (для ОСОБА_7 ). ОСОБА_8 відповідає, що він буде у вівторок, якщо зустрінуться то все поясне. ОСОБА_7 зазначає, що той (хтось) переляканий якийсь, перетелефонує. У запису від 15.08.2022 року вбачається, що ОСОБА_7 телефонує ОСОБА_8 та зазначає, що він підготвував тему, ОСОБА_8 зазначає, що він зайнятий та просить зателефонувати у середу. У запису від 17.08.2022 року ОСОБА_7 телефонує ОСОБА_8 та пропонує вирішити це питання більш об`єктивно людським шляхом, пропунує заплатити якісь гроші, каже, що боїться їхати до поліції, оскільки вважає, що його заарештують. ОСОБА_8 роз`яснює, що виписав повістку, ОСОБА_7 потрібно приїхати та надати пояснення, що він може відмовитися їх надавати. ОСОБА_7 каже, що йому потрібно знати яку суму приготувати , 3-5-10. Також під час розмови ОСОБА_7 каже, що може машину подарувати, просить слідчого приїхати до нього додому, ОСОБА_8 роз`янює ОСОБА_7 що йому порібно приїхати до відділення поліції та ндати пояснення. Розмова від 18.08.2022 року містить дзвінок ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , де ОСОБА_7 просить приїхати завтра, що він тут ще дозбирає.

Постановою про визнання речовими доказами від 20.08.2022 року оптичний диск для зберігання інформації у цифровому вигляді, діаметром 12 см, цифровим об`ємом 700 МВ, формату CD-R, фірми RIDATA визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.08.2022 року на диск накладено арешт.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 23.08.2022 року в ході огляду службового кабінету №8 начальника 4-го відділу УМП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 були виявлено та вилучено:

- грошові кошти банку України (гривня) в кількості 4 банкноти, номіналом «1000», із номерами: АБ5136221, ЕА4588212, АИ3379230, БА6483349 та грошові кошти національної валюти США (United States dollar, USD) долари, в сумі 9900 доларів купюрами в кількості 99 банкнот, номіналом «100», із наступними номерами: MJ53885908A, LL89375511E, LF25977304F, PB81212351A, PE29808198A, MJ03529467A, LB93967683V, LB94458684V, PF81614209C, MB95257757Q, MB34342070S, PE77638517A, PE29808194A, LB12655109W, LB84745561F, MF53654426B, LB63871020K, PE29808195A, LG52274829B, LB02234387L, PE39926092C, MB07561867E, PF09115359F, PB47217318I, LL58985874G, LL95650852G, PD44163499A, PB67437218G, LB71256330Q, PB26569272H, PD20199114B, LF01616479E, PB62921993I, LB39356068H, LF53364913F, LB01771375A, PB54388419G, LB89478195K, PK88141740B, PB73822490G, PB88696913I, LF16141925F, LL59231113F, LB32593089C, LF49720619C, PF09115368F, LB93201246E, PB28809049F, PF09115366F, PF09115384F, PF09115357F, PF09115345F, PF09115346F, PF09115331F, PL09872349H, MI21078055A, PF09115372F, PF09115358F, LF36689887F, LF52206261A, LL75544352D, LF72966128J, LB63295457H, PF41516070C, LL51255768I, PE29808196A, MA47015027A, MH29192784A, PL98962996F, PL68557998D, MB56878423R, PB22732375D, PE51043158C, PG38801114A, MB71461163M, LC36536576B, HK07963827C, HC69705109A, HL48359989E, HH86165314A, FB03712542A, AB19055038V, KE31992382A, HG22197824B, FB95229444C, KD71114506A, KD71114596A, KB87714698E, HL50945045E, KD71114501A, KD71114507A, FF58318616B, AE28624081A, KB33483481J, FE28812779A, HF26743198C, KB34495568H, KB28126283Q, KH07571317A.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.08.2022 року було затримано ОСОБА_7 23.08.2022 року у присутності захисинка.

Згідно повідомлення про підозру від 24.08.2022 року ОСОБА_7 було особисто повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, про що свідчить особистий підпис обвинуваченого.

Відповідно до постанови про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 24.08.2022 року визнано речовими доказами речі, які були вилучені при огляді місця події від 23.08.2022 року, а саме: грошові кошти банку України (гривня) в кількості 4 банкноти, номіналом «1000» та грошові кошти національної валюти США (United States dollar, USD) долари, в сумі 9900 доларів купюрами в кількості 99 банкнот, номіналом «100», на які ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.08.2022 року накладено арешт.

Згідно протоколу обшуку від 24.08.2022 року на підставі ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області проведено обшук автомобіля «NISSAN TIIDA», держ. номер НОМЕР_8 синього кольору, якій належіть громадянину ОСОБА_7 , в салоні автомобіля виявлено та вилучено наступні предмети: технічний паспорт на автомобіль марки «NISSAN TIIDA», держ. номер НОМЕР_8 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_9 , виданий на ім`я ОСОБА_7 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_10 , виданий 04.08.2020 органом 5115 на ім`я ОСОБА_7 , стартовий пакет (картка) мобільного оператора Lifecel з номером мобільного оператора НОМЕР_11 , стартовий пакет (картка) мобільного оператора Lifecel з номером мобільного оператора НОМЕР_12 , листок паперу білого кольору із записами телефонів мобільних операторів: НОМЕР_13 , НОМЕР_14 (ОСОБА_29), листок паперу білого кольору із записами телефонів мобільних операторів: НОМЕР_15 (ОСОБА_28) НОМЕР_16 (ОСОБА_30) сім картка № НОМЕР_17 , огортка стартового пакету Lifecel Смарт ЛАЙФ на зворотній стороні якого наявні рукописні написи номерів телефонів мобільних операторів: НОМЕР_2 ОСОБА_21 та НОМЕР_23, на які ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.08.2022 року накладено арешт.

Висновком експерта №22-4384 судово-технічної експертизи документів від23.09.2022 року досліджено надані на експертизу 99 грошових банкнот, кожна номіналом 100 доларів США із наступними номерами: MJ53885908A, LL89375511E, LF25977304F, PB81212351A, PE29808198A, MJ03529467A, LB93967683V, LB94458684V, PF81614209C, MB95257757Q, MB34342070S, PE77638517A, PE29808194A, LB12655109W, LB84745561F, MF53654426B, LB63871020K, PE29808195A, LG52274829B, LB02234387L, PE39926092C, MB07561867E, PF09115359F, PB47217318I, LL58985874G, LL95650852G, PD44163499A, PB67437218G, LB71256330Q, PB26569272H, PD20199114B, LF01616479E, PB62921993I, LB39356068H, LF53364913F, LB01771375A, PB54388419G, LB89478195K, PK88141740B, PB73822490G, PB88696913I, LF16141925F, LL59231113F, LB32593089C, LF49720619C, PF09115368F, LB93201246E, PB28809049F, PF09115366F, PF09115384F, PF09115357F, PF09115345F, PF09115346F, PF09115331F, PL09872349H, MI21078055A, PF09115372F, PF09115358F, LF36689887F, LF52206261A, LL75544352D, LF72966128J, LB63295457H, PF41516070C, LL51255768I, PE29808196A, MA47015027A, MH29192784A, PL98962996F, PL68557998D, MB56878423R, PB22732375D, PE51043158C, PG38801114A, MB71461163M, LC36536576B, HK07963827C, HC69705109A, HL48359989E, HH86165314A, FB03712542A, AB19055038V, KE31992382A, HG22197824B, FB95229444C, KD71114506A, KD71114596A, KB87714698E, HL50945045E, KD71114501A, KD71114507A, FF58318616B, AE28624081A, KB33483481J, FE28812779A, HF26743198C, KB34495568H, KB28126283Q, KH07571317A, які відповідають аналогічним банкнотам випущеним в обіг ФРС США, 4 банкноти, кожна номіналом «1000», із номерами: АБ5136221, ЕА4588212, АИ3379230, БА6483349 - відповідають аналогічним банкнотам випущеним в обіг НБ України. Надані на експертизу 99 грошових банкнот, кожна номіналом 100 доларів США та 4 грошові банкноти кожна номіналом 1000 грн. будь-яким змінам не піддавалися.

Відповідно до постановою про визначення підслідності від 21.09.2022 року визначено підслідність кримінального провадження за №0000018 від 16.08.2022 року за СВ відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Постановою про доручення здійснення досудового розслідування іншому слідчому підрозділу від 28.09.2022 року доручено подальше здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000018 від 16.08.2022 року СВ відділенню поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області.

Згідно клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 16.08.2022 року (який розсекречено) прокурор Чорноморської окружної прокуратури звернувся з надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтролю особи за місцем перебування ОСОБА_7 , шляхом спостереження за діями та розмовами особи у житлі або іншому приміщенні, транспортних засобах, інших містах та що полягає у прослуховуванні та фіксації розмов, що відбуваються у зазначених об`єктах, за допомогою спеціальних технічних засобів фіксації інформації відносно ОСОБА_7 .

Відповідно до клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 16.08.2022 року (який розсекречено) прокурор Чорноморської окружної прокуратури просив надати дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтролю особи за місцем перебування ОСОБА_8 , шляхом спостереження за діями та розмовами особи у житлі або іншому приміщенні, транспортних засобах, інших містах та що полягає у прослуховуванні та фіксації розмов, що відбуваються у зазначених об`єктах, за допомогою спеціальних технічних засобів фіксації інформації відносно ОСОБА_8 .

Також відповідно до клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 22.08.2022 року (який розсекречено) прокурор Чорноморської окружної прокуратури просив надати дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відео-контролю відносно ОСОБА_19 .

Згідно клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 22.08.2022 року (який розсекречено) прокурор Чорноморської окружної прокуратури просив надати дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відео-контролю відносно ОСОБА_9 .

Відповідно до клопотання про скасування грифу секретності матеріальних носіїв інформації за результатами проведення НСРД від 02.09.2022 року в.о. керівника Чорноморської окружної прокуратури просив вирішити питання щодо скасування грифів секретності матеріальних носіїв інформації за результатами проведення НСРД, а саме: протоколів від 25.08.2022 року №№ 1534т, 1535т, 1536т, 1537т, протоколу від 23.08.2022 №1522т, носіїв інформації - MSD №№3894т, 3893т, 3908т, 3907т.

Відповідно до постанови (прим. 1) про проведення контролю за вчиненням злочину прокурора Чорноморської окружної прокуратури від 17.08.2022 року (яка розсекречена) постановлено для отримання доказів злочинної діяльності, пов`язаної з пропозицією, обіцянкою або надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище у кримінальному провадженні №0000018 від 16.08.2022 року у період від 17.08.2022 року по 15.10.2022 року провести негласну слідчу (розшукову) дію - контроль за вчиненням злочину у сфері спеціального слідчого експерименту стосовно гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Постановою (прим. 2) про проведення контролю за вчиненням злочину прокурора Чорноморської окружної прокуратури від 17.08.2022 року (яка розсекречена) постановлено для отримання доказів злочинної діяльності, пов`язаної з пропозицією, обіцянкою або надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище у кримінальному провадженні №0000018 від 16.08.2022 року у період від 17.08.2022 року по 15.10.2022 року провести негласну слідчу (розшукову) дію - контроль за вчиненням злочину у сфері спеціального слідчого експерименту стосовно гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Дорученням (прим. 1) про проведення негласних слідчих (розшукових) дій у порядку ст.36 КПК України від 17.08.2022 року (яке розсекречено) прокурором Чорноморської окружної прокуратури доручено співробітникам Одеського управління департаменту внутрішньої безпеки НПУ провести негласну слідчу (розшукову) дію - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Дорученням (прим. 2) про проведення негласних слідчих (розшукових) дій у порядку ст.36 КПК України від 17.08.2022 року (яке розсекречено) прокурором Чорноморської окружної прокуратури доручено співробітникам Одеського управління департаменту внутрішньої безпеки НПУ провести негласну слідчу (розшукову) дію - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Дорученням (прим. 1) про проведення негласних слідчих (розшукових) дій у порядку ст.36 КПК України від 22.08.2022 року (яке розсекречено) прокурором Чорноморської окружної прокуратури доручено співробітникам Одеського управління департаменту внутрішньої безпеки НПУ виконати ухвали від 12.08.2022 року №№3794т, 3495т.

Дорученням (прим. 2) про проведення негласних слідчих (розшукових) дій у порядку ст.36 КПК України від 22.08.2022 року (яке розсекречено) прокурором Чорноморської окружної прокуратури доручено співробітникам Одеського управління департаменту внутрішньої безпеки НПУ виконати ухвали від 12.08.2022 року №№3794т, 3495т.

Постановою про розсекречення відомостей отриманих у результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 02.09.2022 року прокурором Чорноморської окружної прокуратури постановлено вирішити питання про розсекречення матеріальних носіїв секретної інформації отриманих за результатами проведення НСРД, а саме: протоколів від 25.08.2022 року №№ 1534т, 1535т, 1536т, 1537т, протоколу від 23.08.2022 №1522т, носіїв інформації - MSD №№3894т, 3893т, 3908т, 3907т.

? Відповідно до протоколу проведення контролю за вчиненням злочину від 23.08.2022 року (не таємно) з метою фіксації протиправної діяльності окремих мешканців м.Одеси, пов`язаної з пропозицією та наданням неправомірної вигоди службовій особі за не притягнення до кримінальної відповідальності працівниками Одеського управління ДВБ НПУ проведено контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту а саме 23.08.2022 року зафіксовані розмови між ОСОБА_19 ОСОБА_7 та ОСОБА_22 ОСОБА_8 щодо не притягнення ОСОБА_23 до кримінальної відповідальності та під час яких ОСОБА_7 зазначає, що він зібрав десять тисяч та готовий їх вручити, щоб були на його стороні.

Згідно протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо - відео контролю за особою, згідно ст.260 КПК України від 25.08.2022 року (не таємно) проведено аудіо - відео контроль ОСОБА_8 , його розмов або інших звуків, рухів та дій, пов`язаних з його діяльністю за місцем його фактичного перебування, у ході якого зафіксована розмова між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_22 під час передачі грошових коштів від ОСОБА_7 ОСОБА_8 за не притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, під час яких ОСОБА_7 приніс поліетилєновий пакет з грошима та виклав їх на стілець біля ОСОБА_8 та каже що це 10 тисяч , ОСОБА_8 питає, що він це приніс щоб дати хабаря. Під час спілкування ОСОБА_7 каже, що треба обговорити як далі бути, щоб все закрити, вчинити процесуальні дії, не довести до суду.

? Відповідно до протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо - відео контролю за особою згідно ст.26 КПК України від 25.08.2022 року (не таємно) проведено аудіо - відео контроль ОСОБА_7 його розмов або інших звуків рухів та дій пов`язаних з його діяльністю за місцем його фактичного перебування у ході якого зафіксована розмова ОСОБА_19 та ОСОБА_7 з ОСОБА_22 щодо не притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, під час якої ОСОБА_7 каже, що він привіз десять тисяч та в подальшому кладе пакет з грошима на стілець біля ОСОБА_8 та в ході розмови каже, що треба обговорити як далі бути, щоб все закрити, вчинити процесуальні дії, не довести до суду.

Згідно протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо - відео контролю за особою, згідно ст.260 КПК України від 25.08.2022 року (не таємно) проведено аудіо - відео контроль ОСОБА_9 його розмов або інших звуків, рухів та дій, пов`язаних з його діяльністю за місцем його фактичного перебування у ході якого зафіксована розмова ОСОБА_9 з ОСОБА_19 , ОСОБА_7 щодо не притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності. Вказаною процесуальною дією зафіксовано, що ОСОБА_7 в подальшому кладе пакет з грошима на стілець біля ОСОБА_8 та в ході розмови каже, що треба обговорити як далі бути, щоб все закрити, вчинити процесуальні дії, не довести до суду.

Відповідно до повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 30.09.2022 року ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України;

? Згідно листа начальника УКА ГУНП в Одеській області ОСОБА_24 від 06.10.2022 року ОСОБА_25 перетнув кордон через ПП «Старокозаче» у напрямку виїзду з території України 39222 року

? Постановою про оголошення розшуку підозрюваного від 06.10.2022 року оголошено розшук ОСОБА_7

? Відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 31222 року надано інформацію що ОСОБА_25 перетнув кордон через ПП «Старокозаче» у напрямку виїзду з території України 03.09.2022 року

? Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.08.2022 року, яка розсекречена, надано дозвіл на проведення негласної слідчої розшукової) дії - аудіо і відеоконтроль відносно ОСОБА_8

? Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.08.2022 року, яка розсекречена, надано дозвіл на проведення негласної слідчої розшукової) дії - аудіо і відеоконтроль відносно ОСОБА_23

? Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.08.2022 року, яка розсекречена, надано дозвіл на проведення негласної слідчої розшукової) дії - аудіо і відеоконтроль відносно ОСОБА_19

?? Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.08.2022 року, яка розсекречена, надано дозвіл на проведення негласної слідчої розшукової) дії - аудіо і відеоконтроль відносно ОСОБА_9

?

? Постановою від 06.10.2022 року про зупинення досудового розслідування досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000018 від 16.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушенн, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, зупинено до встановлення місця знаходження ОСОБА_7

? Постановою про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук від 14.02.2023 року оголошено міжнародний розшук ОСОБА_23

? Постановою про відновлення досудового розслідування від 14.04.2023 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000018 від 16.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення ,передбаченого ч.3 ст.369 КК України, відновлено

? Постановою про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук від 17.04.2023 року оголошено міжнародний розшук ОСОБА_7

? Постановою про зупинення досудового розслідування від 18.04.2023 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №60000018 від 16.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України. зупинено до встановлення місця знаходження ОСОБА_7

? Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 28.04.2023 року виявлено та вилучено:

-супровідний лист ГУ ДМС в Одеській області від 26.04.2023 року №5100.4.7-4868/51.2-23 від 28.04.2023 року, відповідно до якого надана копія заяви-анкети на оформлення паспорта гр.України для виїзду за кордон серії НОМЕР_18 , виданого 06.09.2022 року на ім`я ОСОБА_7 . Крім того, зазначено, що паспорт гр.України для виїзду за кордон серії НОМЕР_19 на ім`я ОСОБА_7 не оформлювався;

- копію заяви-анкети ОСОБА_7 №17637360 від 21.07.2020 року для внесення інформації до ЄДДР з анкетними даними ОСОБА_7 ;

-заяву ОСОБА_7 від 06.09.2022 року про втрату або викрадення паспорта для виїзду за кордон серії НОМЕР_20 на ім`я ОСОБА_26 .

Крім документів, судом під час судового розгляду оглянуті електронні носії інформації , які є додатками до зазначених протоколів, зміст яких збігається зі змістом цих документів. Судом досліджено процесуальні рішення про рух кримінального провадження

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими та недостовірними. Будь-яких інших доказів у ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відноситься: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що грунтується на вимогах ст.94 КПК України.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, який закріплений в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що грунтується на вимогах ст.94 КПК України.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, який закріплений в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 750/11509/18 від 01 квітня 2020 року.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідка, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Свідки, які надали свої пояснення суду, були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідченння відповідно до вимог ст.384 КК України та були приведені до присяги свідків, тому у суду відсутні підстави не приймати до уваги надані покази свідками саме суду. Самі покази свідків також не викликають сумніву у їх змісті, як окремо так і їх сукупності. Покази свідків узгоджуються між собою та з іншими доказами, дослідженими судом, у своїй сукупності спростовують позицію сторони захисту. Судом не встановлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких підстав могли омовити обвинуваченого.

Що стосується посилання сторони захисту на відсутність доказів щодо виявлення ініциативи про надання неправомрної вигоди саме з боку обвинуваченого, а не слідчого, то вказані доводи свого підтвердження не знайшли та спростовуються дослідженими судом доказами.

З досліджених судом доказів вбачається, що слідчим після пропозиції з боку обвинуваченого неправомірної вигоди 14.08.2022 року було подано рапорт - повідомлено керівництво 15.08.2022 рок , після чого відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР та усі подальші слідчі дії здійснювалися відповідно до вимог КПК Уураїни, контроль за злочином здіснено на підставі постанови прокурора, НСРД проведені на підставі ухвал слідчих суддів Одеського апеляційного суду. Між першим спілкуванням та фактичною передачою обвинуваченим неправомірної вигоди минуло достатньо часу та обвинувачений мав можливість припинити вчинення злочину, але він самостійно зателефонував слідчому, просив про зустріч, сам називав - пропонував розмір грошових коштів, а саме зазначав 3-5-10, та сам приніс грошові кошти до відділення поліції, де у службовому кабінеті їх передав слідчому.

У досліджених доказах, розмовах, які відбувалися між обвинуваченим та свідками відутня інформація про наявність з боку слідчого будь-якого вимагання як у прямій формі, так у будь-якому прихованому вигляді шляхом натяків, залякувань, недомовлень тощо. Напроти, саме ОСОБА_7 у своїх розмовах проявляв ініциативу вирішити питання про закриття кримінального провадження за грошову винагороду та зазначав розмір такої суми від 3 тисяч до 10 тисяч доларі США, які в подальшому і приніс та передав слідчому.

За наведених обставин версія сторони захисту свого підтвердження під час судового розгляду не знайшла та не є слушною.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відноситься: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, який закріплений в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується виною у формі прямого умислу. Особа усвідомлює, що вчиняє діяння всупереч передбаченому законом порядку і певним правилам, або діяння, щодо яких існує заборона, і бажає їх вчинити.

З досліджених судом доказів вбачається, що досудове розслідування розпочалося після внесення відомостей до ЄРДР, що відповідає вимогам КПК України. Їх оперативне проведення також узгоджується з приписами КПК України та поняттям розумних строків, оперативності вчинення слідчих (розшкових) дій та не викликає у суду сумніву щодо наявності штучності кримінального провадження лише з оперативності, своєчасності дій органу досудового розслідування. Надані суду процессуальні рішення щодо руху кримінального провадження відповідають вимогам КПК України та підтверджують повноважність органу досудового розслідування щодо збирання доказів.

Посилання сторони захисту на недоведеність ініциативи пропозиції неравомірної вигоди саме обвинуваченим, як відсутність складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, у своєму контексті містить припиущення наявності провокації вчинення кримінального правопорушення, які суд вважає необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку з чим ставиться до них критично.

За прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів є ряд критеріїв. Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним критерієм наявність у суду можливостей перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням вимог рівності та змагальності сторін.

Підбурювання з боку правоохоронних органів має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (рішення у справі «Раманаускас проти Литви» від 05.02.2008 року). Вказане також узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 07 липня 2021 року (справа № 752/4292/16-к).

Фактично про провокацію злочину може йтися тоді, коли правоохоронні органи штучно створили ситуацію, з метою спонукати особу до вчинення злочину. Однак якщо правоохоронні органи лише долучилися до фіксації і розслідування на певному етапі розвитку подій, зокрема після подання особою заяви про вчинення злочину, то це свідчить про їх пасивну роль, яка проявилася лише у належній фіксації вчинюваного кримінального правопорушення (Постанова Верховного Суду від 08 червня 2023 року у справі № 369/10079/17).

З досліджених судом матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що жодних відомостей, які б свідчили про провокацію вчинення кримінального правопорушення немає і стороною захисту будь-яких конкретних обставин на підтвердження вказаних доводів не наведено. Більше того, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що у обвинуваченого в межаж кримінального провадження було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді та після вилучення речей та пердметів за місцем проживання ОСОБА_7 у кримінальному провадження за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301 КК України, саме обвинувачений виявив ініциативу надати неправомірну вигоду слідчому з метою закриття кримінального провадження, у якому проводилися слідчі дії стосовно обвинуваченого. Активна поведінка саме обвинуваченого підтверджується його телефоними дзвінками як самому слідчому так і свідку ОСОБА_9 - працівнику поліції з цією ж самою метою та подальша передача особисто обвинуваченим неправомірної вигоди слідчому у приміщення відділення поліції, куди обвинувачений прибув особисто із грошовими коштами.

Пасивна поведінка працівників правоохоронних органів під час проведення досудового розслідування є допустимою та не може бути визнана провокацією злочину. Контроль за вчиненням злочину не є провокацією злочину.

Для визначення провокації злочину ЄСПЛ встановив, зокрема, такі критерії: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів; вагомість причин проведення оперативної закупівлі, чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.

З досліджених судом матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що жодних відомостей, які б свідчили про провокацію вчинення кримінального правопорушення немає, органи досудового розслідування діяли у пасивний спосіб і не підбурювали засудженого до вчинення злочину. Стороною захисту будь-яких конкретних обставин на підтвердження вказаних доводів не наведено. Усі процесуальні дії щодо фіксації злочину здійснені органом досудового розслідування із дотриманням вимог КПК України.

Інкримінований ОСОБА_7 злочин передбачає його скоєння лише з прямим умислом. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч. 1, 2 ст. 24 КК України). Отже, суду необхідно встановити, що обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер вчинюваних ним дій, передбачав їх наслідки, а також бажав їх настання.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що ОСОБА_7 розумів суспільну небезпеку вчинюваних ним дій. Знав, що пропонує неправомірну вигоду, та усвідомлював, що вчинювані ним дії є кримінально караними. Бажав настання негативних наслідків від вчинюваних ним дій, оскільки неодноразово телефонував слідчому за власною ініціативою та спонукав останнього до вчинення дій відповідно до наданих слідчому повноважень з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, досудове розслідування у якому на час вчинення злочину продовжувалося та остаточне рішення органом досудобвого розслідування прийняте не було.

Під час судового розгляду судом встановдено, що обвинувачений ОСОБА_7 був належним чином обізнаний, що ОСОБА_8 є слідчим в органах поліції України, а отже є службовою особою. Дослідженими доказами - наказом про призначення ОСОБА_8 слідчим, його посадовою інструкцію судом встановлено, що ОСОБА_27 на час вчинення злочину обіймав посаду слідчого та був службовою особою у розумінні примітки 2 статті 368 Кримінального кодексу України.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч.3 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, за обставин, встановлених судом.

При цьому суд зазначає, що під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження, що ОСОБА_7 вчинив злочин з корисливих мотивів, як було зазначено у висунутому обвинуваченні, тому вказана обставина підлягає виключенню.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані вірно за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, як пропозиція та надання службовій особі, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, надає таку вигоду, будь - якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами відповідно до вимог ст.50 КК України.

Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо призначення покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує, що обвинувачений відповідно до ст.12 КК України вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, є людиною похилого віку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.ст.66 , 67 КК України, судом не встановлені.

Крім того суд враховує поведінку обвинуваченого після вчинення злочину та повідомлення його про підозру у вчиненні злочину, яка мала місце у вигляді порушення, покладених на нього судом обов`язків після внесеня застави та звільнення з-під варти. ОСОБА_7 вдався до дій щодо повртоного отримання паспорту для виїзду за кордон та переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності за межами України. Враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому основного покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього належного обвинуваченому майна.

Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи. Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Враховуючи викладене суд вважає призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_7 пропорційним вчиненому злочину та таким, що перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винуватого.

Застосування до ОСОБА_7 положень статей 69, 75 КК України, а саме призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, та звільнення від відбування покарання з випробовуванням не є можливим відповідно до зазначених положень КК України у зв`язку з тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369 КК України, відноситься до корупційних.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.08.2022 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у сумі 208 000 (двісті вісім) тисяч гривень, яку було внесено 29.08.2022 року.

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.04.2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 було змінено запобіжний захід та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі вимог ч.6 ст.193 КПК України та постановлено вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглянути після затримання ОСОБА_7 . Крім того, зазначеною ухвалою слідчого судді було звернено в дохід держави та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України суму у розмірі 208 000 (двісті вісім) тисяч гривень.

Оскільки до ОСОБА_7 на час ухвалення вироку судом запобіжний захід не був застосований у зв`язку із його переховуванням, суд приходить до висновку, що строк відбуття покарання ОСОБА_7 слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто з дня його фактичного затримання та взяття під варту. Строк попереднього ув`язнення обвинуваченого слід зарахувати у строк призначного покарання відповідно до вимог ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На переконання суду, призначене покарання, є виваженим, справедливим, співрозмірним, необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_7 на час досудового розслідування був власником квартири АДРЕСА_3 та є власником на праві часткової власності у розмірі 23/1000 будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того згідно відомостей обліків НПУ ОСОБА_7 є власником автомобіля «NISSAN TIIDA», держ. номер НОМЕР_8 , 2008 р.в., VIN-код НОМЕР_21 , відповідно договору, укладеного в ТСЦ №5152/732481870/5152 від 18.08.2022.

Ухвалами слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.08.2022 року, 05.09.2022 року, 08.09.2022 року на вказане майно накладено арешт.

Стороною обвинувачення зазначено, що квартира, яка належала обвинуваченому ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 була не арештована та була продана, тому суд приходить до висновку про скасування арешту зазначеної квартири.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

В матеріалах кримінального провадження серед інших наявні речові докази - паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 та поспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 НОМЕР_10 , виданий 04.08.2020 року органом 5115 . Згідно заяви ОСОБА_7 до міграційної служби останній зазначив, що він втратив паспорт для виїзду за кордон та отримав новий паспорт, на підставі якого залишив території України. Отже за таких обставин суд приходить до висновку про необхідність залишити паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 зберігатися у матеріалах криінального провадження для подальшого повернення його власнику, а пастопрт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 НОМЕР_10 передати до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області - для знищення, оскільки зазначений паспорт зазначений як втрачений.

Згідно п.1 ч.2 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

До грошових коштів на підстві вимог ст. 96-1, п.4 ч.1 ст. 96-2 КК України слід застосувати спеціальну конфіскацію.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. Враховуючи, що судом призначено покарання з конфіскацією майна, то слід залишити діючим захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту зазначеного майна до виконання вироку суду в частині конфіскації.

Крім того з обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати за проведення судової експертизи у сумі 12458,82 грн. відповідно до вимог ст.124 КПК України, що підтверджується довідкою про витрати на проведення експертизи.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного майна на користь держави.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту з дня його фактичного затримання та взяття під варту.

Затримати ОСОБА_7 негайно, незалежно від його місця знаходження, з метою доставки до відповідної установи виконання покарань.

Застосувати до ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до часу доставлення останнього до відповідної установи виконання покарань для відбування покарання.

На підставі ст.72 КК України зарахувати у строк призначеного покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 23.08.2022 року по 29.08.2022 року вкючно із розрахунку - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.08.2022 року, 08.09.2022 року на 23/1000 частки будинку за адресою: м.Одеса, вул.Одеська, 43-«В», транспортний засіб «NISSAN TIIDA», держ. номер НОМЕР_8 , 2008 р.в., VIN-код НОМЕР_21 , технічний паспорт на автомобіль марки «NISSAN TIIDA», держ. номер НОМЕР_8 , які належать на праві власності ОСОБА_7 , залишити до виконання вироку суду в частині конфіскації майна засудженого в дохід держави.

Арешт на на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.09.2022 року - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 12458,82 гривень на користь держави.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

-паспорт громадянина України серії НОМЕР_9 , виданий на ім`я ОСОБА_7 - залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження до поверненння власнику, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_10 , виданий 04.08.2020 року органом 5115 на ім`я ОСОБА_7 - передати до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області - для знищення, скасувавши арешт вказаного майна, накладений ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.08.2022 року.

- оптичний диск, на якому наявні аудіо записи - залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження;

-стартовий пакет (картку) мобільного оператора Lifecel з номером мобільного оператора НОМЕР_11 , стартовий пакет (картку) мобільного оператора Lifecel з номером мобільного оператора НОМЕР_12 , листок паперу білого кольору із записами телефонів мобільних операторів: НОМЕР_13 , НОМЕР_14 (ОСОБА_29), листок паперу білого кольору із записами телефонів мобільних операторів: НОМЕР_15 (ОСОБА_28) НОМЕР_16 (ОСОБА_31) сім картку № НОМЕР_17 , обгортку стартового пакету Lifecel Смарт ЛАЙФ, на зворотній стороні якого наявні рукописні написи номерів телефонів мобільних операторів: НОМЕР_2 ОСОБА_21 та НОМЕР_11 - знищити, скасувавши арешт зазначеного майна, накладений ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.08.2022 року;

- до грошових коштів банку України (гривня) в кількості 4 банкноти, номіналом «1000» та грошові кошти національної валюти США (United States dollar, USD) долари, в сумі 9900 доларів купюрами в кількості 99 банкнот, номіналом «100» - застосувати спеціальну конфіскацію на підставі ст. 96-1, п.4 ч.1 ст. 96-2 КК України у власність держави, залишивши арешт вказаного майна, накладений ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.08.2022 року, до виконання вироку суду в частині спеціальної конфіскації.

Копію вироку, яка підлягає врученню обвинуваченому, вручити захиснику, відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1