Провадження № 1-кп/946/279/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

07 травня 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у м. Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001319, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїлі Одеської області, громадянина України, не одруженого, працюючого за наймом, із середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

01.10.2024 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК) до штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн;

06.11.2024 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 390-1 КК до пробаційного нагляду на строк один рік,

06.02.2025 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 390-1, ст. 71 КК до пробаційного нагляду на строк два роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_3 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1. ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу його гідності, та в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-//ІІІ від 07.12.2017, будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у виді домашнього насильства, відповідальність за які передбачена ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), у зв`язку з чим з 18.11.2023 перебуває на превентивному обліку в Ізмаїльському РВП ГУНП в Одеській області за категорією «кривдник», продовжує систематичне вчинення домашнього насильства стосовно своєї матері ОСОБА_3 .

Так, 06.07.2024 близько 13:00 год., 04.08.2024 близько 15:00 год., 09.09.2025 близько 13:30 год. ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де також проживає і його матір ОСОБА_3 , вчиняв сварки з останньою, в ході яких висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, принижуючи її честь і гідність, тим самим вчинив домашні насильства психологічного характеру, за що постановами Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.07.2024, від 08.08.2025 та від 18.09.2025 ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_3 , 22.09.2024 в період часу з 14:30 год. до 15:30 год., знаходячись за вказаним місцем їх спільного мешкання з матір`ю ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на вчинення психологічного насильства над останньою, на ґрунті неприязних відносин, знов вчинив сварку, кричав на неї висловлювався на її адресу нецензурною образливою лайкою, умисно словесно ображав та принижував її честь і гідність, погрожував фізичною розправою.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи цілеспрямовано, з метою приниження честі та гідності потерпілої, на ґрунті особистих неприязних відносин, систематично вчиняв домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_3 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, що виразилось в емоційному виснаженні потерпілої, побоюванні за свою безпеку, перебування у постійному пригніченому стані та втомі.

2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Стаття (частини статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винуватим у вчиненні якого визнається обвинувачений

3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 126-1. Домашнє насильство

1. Домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи,

карається громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років».

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг та порядок дослідження яких був визначений судом з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК, у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст. 22, 26 КПК, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

5.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у висунутому обвинуваченні не визнав, хоча і не заперечував свою причетність до вчиненого кримінального правопорушення та під час судового розгляду відмовився від дачі показань, хоча і зазначив, що його мати, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, провокує його на конфлікти.

6.Потерпіла ОСОБА_3 під час судового розгляду також відмовилася від дачі показань відносно свого сина обвинуваченого ОСОБА_3 .

7.Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у домашньому насильстві відносно своєї матері у повному обсязі підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами.

8.Так, свідок ОСОБА_5 під час судового розгляду пояснив, що обвинуваченого та потерпілу знає по роботі, оскільки він є інспектором сектору з протидії домашнього насильства Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, зокрема обвинуваченого знає, як особу яка систематично вчиняє домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері, також вчиняє сварки. Він особисто неодноразово бував у них в дома, складав протоколи про адміністративні правопорушення та приписи. Коли саме був останній раз він точно не пам`ятає, оскільки у нього в провадженні багато аналогічних справ, але зазначив, що це було приблизно за кілька місяців до Нового року, та в той саме раз все було зафіксовано на нагрудну бодікамеру співробітника поліції. Світок також повідомив, що потерпіла не сама викликала співробітників поліції, а просила свою сусідку.

9.Свідок ОСОБА_6 під час судового розгляду пояснила, що обвинувачений та потерпіла є її сусідами, які постійно сваряться, обвинувачений постійно б`є свою матір. Восени, коли саме вона не пам`ятає, потерпіла місяць не виходила з дому, тому що була побита та синя. Коли був той випадок, потерпіла прибігла до неї та з її телефону викликали співробітників поліції, оскільки її особистий мобільний телефон забрав обвинувачений ОСОБА_3 . Бували й такі випадки, що поліцію викликали по декілька разів на день через їхні сварки. Обвинувачений ОСОБА_3 постійно забирає у потерпілої кошти, вона не може влаштуватися на роботу, оскільки боїться, що обвинувачений буде забирати в неї і заробітну плату, через що, напевно, у потерпілої часто бувають нервові зриви. Світок також зазначила, що приблизно останні три місяці (з листопада 2024 року до лютого 2025 року) у них вдома спокійно, тому що обвинуваченого там немає.

10.З протоколу прийняття заяви від 22.09.2024 вбачається, що потерпіла ОСОБА_3 повідомила про те, що її син ОСОБА_3 22.09.2024 близько 15:30 год. ображав її нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою. Потерпіла ОСОБА_3 просила притягнути сина ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за систематичне вчинення домашнього насильства протягом кількох років (а.п. 51). Вказана заява стала підставою для внесення відомостей до ЄРДР 01.10.2024 за №0001319 та початку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні (а.п. 47).

11.Показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про систематичне вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства підтверджується даними постанов Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області про накладення адміністративних стягнень на обвинуваченого ОСОБА_3 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП, тобто домашнього насильства.

12.Так, з постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.07.2024 вбачається, що ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за те, що він 06.07.2024 вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_3 , а саме перебуваючи за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.п. 53).

13.Далі, з постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.08.2024 вбачається, що ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП в редакції Закону України від 01.07.2021 №1604-IX за те, що він 04.08.2024 повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_3 , а саме, перебуваючи за тією ж адресою, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту (а.п. 55 56).

14.При складанні протоколу про адміністративне правопорушення за вказаним фактом 04.08.2024 (а.п. 55) поліцейським також був винесений терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_3 у виді зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи та заборони йому у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою терміном на десять діб з 16:00 год. 04.08.2024 до 16.00 год. 14.08.2024 (а.п. 64).

15.Крім того, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.09.2024 за заявою потерпілої ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_3 був виданий обмежувальний припис на строк шість місяців, яким визначено такі тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонено перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою; заборонено наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалої особи; заборонено особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонено вести листування, телефонні переговори з постраждалою особо або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Підставою для ухвалення цього рішення слугував доведений факт, що ОСОБА_3 вчиняє домашнє насильство щодо заявниці та висока вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо потерпілої (а.п. 68 70).

16.При цьому, хоча вказане рішення суду від 06.09.2024 й набрало законної сили 08.10.2024, але воно підлягало негайному виконанню та його оскарження не зупиняло його виконання.

17.Але, незважаючи на раніше неодноразові притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, на накладення адміністративних стягнень, у тому числі й адміністративного арешту, на застосування поліцейськими термінових заборонних приписів, а також на те, що вказаним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.09.2024 стосовно ОСОБА_3 був виданий обмежувальний припис на строк шість місяців із заборонено, у тому числі, перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , та забороненою в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, 09.09.2024 близько 13:30 год. ОСОБА_3 знову в черговий раз повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_3 , під час якої ображав її грубою нецензурною лайкою, за що постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.09.2024 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2 КУпАП в редакції Закону України від 01.07.2021 №1604-IX та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.п. 58).

18.При складанні протоколу про адміністративне правопорушення за вказаним фактом 10.09.2024 (а.п. 58) поліцейським також був винесений терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_3 у виді зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи та заборони йому у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою терміном на десять діб з 17:00 год. 10.09.2024 до 17.00 год. 20.09.2024 (а.п. 62).

19.Більше того, 22.09.2024 поліцейським в черговий раз був винесений терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_3 у виді зобов`язання його залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи та заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою терміном на десять діб з 16:00 год. 22.09.2024 до 16:00 год. 02.10.2024, у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 22.09.2024 близько 15:20 год. за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в черговий раз вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_3 психологічного характеру, висловлюючись на її адресу грубою нецензурною лайкою та погрожуючи фізичною розправою (а.п. 60).

20.Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 домашнього насильства 22.09.2024 близько 15:30 год. відносно матері за адресою: АДРЕСА_1 , після того як рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.09.2024 стосовно ОСОБА_3 був виданий обмежувальний припис на строк шість місяців із заборонено, у тому числі, перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_3 за вказаною адресою та забороненою в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, також підтверджуються даними переглянутого під час судового розгляду відеозапису з нагрудних відеореєстраторів співробітників СПДН Ізмаїльського ГУНП в Одеській області, які прибули на виклик за вказаною адресою, а також даними протоколу перегляду вказаного відеозапису від 23.10.2024 (а.п. 72 77, 105).

21.Зі змісту наведених відеозапису та протоколу його перегляду чітко вбачається, як ОСОБА_3 навіть в присутності поліцейських, які прибули на місце події за викликом за фактом домашнього насильства, тривалий час продовжував висловлюватися відносно потерпілої ОСОБА_3 грубою нецензурною лайкою, принижуючи її честь та гідність, а також погрожуючи їй фізичною розправою, при цьому на зауваження поліцейських припинити таку свою поведінку не реагував.

22.З форм оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, складених уповноваженим поліцейським підрозділу поліції 04.08.2024, 10.09.2024, 22.09.2024, вбачається, що до обвинуваченого ОСОБА_3 протягом останнього року застосувався терміновий заборонний припис, він схильний до сильних або постійних ревнощів і контролює більшу частину повсякденного життя постраждалої особи, залякував постраждалу особу, його поведінка вплинула на безпеку постраждалої особи, а також ОСОБА_3 має алкогольну та наркотичну залежність (а.п. 61, 63, 65).

23.Відповідно ж до висновку експерта № 839 від 26.11.2024, у потерпілої ОСОБА_3 , рівень інтелектуального розвитку відповідає середній нормі для її вікової групи, з особистісних особливостей є прагнення слідувати нормам, прийнятим в суспільстві, високий ступінь ідентифікації з традиційною культурною та соціальною роллю жінки в суспільстві, низьку здатність до витиснення і підвищену увагу до негативних сигналів, підвищену тривожність, застрягаємість, фіксованість на негативних переживаннях. Потерпіла ОСОБА_3 має зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок вчиненого відносно неї систематичного домашнього насильства, яке мало місце в період з 2023 по 2024 роки, в неї погіршився стан життя, вказана ситуація є психотравмувальною для неї та останній завдані психологічні страждання (а.п. 81 84).

24.Вказані досліджені судом докази, зокрема, показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , протокол прийняття заяви від ОСОБА_3 , протоколи про адміністративні правопорушення, постанови суду про накладення на обвинуваченого ОСОБА_3 адміністративних стягнень, термінові заборонні приписи, рішення суду про встановлення обмежувального припису, які об`єктивно підтверджені даними відеозапису та висновком експерта про психологічний стан потерпілої ОСОБА_3 , повністю узгоджуються між собою та повністю спростовують посилання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що на таку поведінку завжди його провокує мати. Суд пов`язує такі показання ОСОБА_3 з обраною ним позицією захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

25.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів дає підстави суду дійти висновку, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності всі вищезазначені докази є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_3 поза розумним сумнівом 06.07.2024, 04.08.2024, 09.09.2024 та 22.09.2024 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо своєї матері ОСОБА_3 , з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи. Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

26.Обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди (постанова ККС ВС від 13.11.2024 по справі № 444/856/23). Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 не продемонстрував вказану поведінку, яка би свідчила про наявність у нього саме щирого каяття. Обвинувачений ОСОБА_3 , хоча й зазначив в судових дебатах, що визнає вину і хоча і не заперечував свою причетність до вчиненого кримінального правопорушення, але під час судового розгляду фактично вину у висунутому обвинувачені не визнав, зазначивши, що його мати, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, постійно провокує його на конфлікти.

27.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися під час судового розгляду, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

28.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

29.Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний нетяжкий злочин.

30.Водночас, як обставина, що має враховуватися судом при призначенні покарання, ступінь тяжкості злочину є оціночною ознакою, яка визначає межі судової дискреції.

31.Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.03.2018 р. у справі № 207/5011/14-к, поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

32.Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (ст. 66, ст. 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо; індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

33.Суд враховує те, що за ступенем суспільної небезпечності (тяжкості) склад вчиненого ОСОБА_3 злочину відноситься до простого (основного) складу злочину, оскільки він містить у собі основні ознаки злочину і не містить обтяжуючих (кваліфікуючих) обставин, але внаслідок нього потерпілій були завдані психологічні страждання та погіршення якості її життя. Характер злочину, вчиненого ОСОБА_3 , свідчить про його високу суспільну небезпечність, оскільки він не ситуативно, а свідомо систематично вчиняє домашнє насильство відносно своєї матері. Слід також врахувати і те, що на ОСОБА_3 раніше судом неодноразово накладалися адміністративні стягнення у виді штрафів та адміністративного арешту, відносно нього також неодноразово застосовувалися такі заходи протидії домашньому насильству як термінові заборонні приписи і обмежувальний припис, але вказані заходи не вплинули на поведінку обвинуваченого, який, навіть у присутності поліцейських наполегливо продовжував вчиняти домашнє насильство щодо матері, не реагуючи на відповідні зауваження поліцейських. Вказане свідчить про неефективність усіх раніше застосованих з усіх можливих заходів щодо виправлення обвинуваченого та упередження вчинення ним протиправних дій, які не призвели до усвідомлення ним своєї протиправної поведінки, до її зміни та до виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 . Про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого також свідчить і та обставина, що він попри очевидні обставини категорично заперечував свою винуватість, звинувачуючи в цьому виключно потерпілу.

34.Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

35.Згідно медичних довідок, ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_3 характеризується посередньо, як замкнутий, недоброзичливий, грубий та як особа, що вчиняє адміністративні правопорушення та зловживає алкогольними напоями.

36.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високі. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе без ізоляції від суспільства, але у винятковому випадку.

37.При призначенні обвинуваченому покарання суд також враховує й думку потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого, але це жодним чином не зменшує ступінь суспільної небезпеки як особи обвинуваченого, так і вчинених ним діянь, і не може бути визначальним про вирішенні питання про міру його покарання.

38.Отже, з урахуванням вказаних обставин, відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , його посередньої характеристики, характеру вчиненого ним злочину, внаслідок якого обвинуваченим ОСОБА_3 свідомо, а не ситуативно, систематично завдаються потерпілій (матері) психологічні страждання та погіршення її якості життя внаслідок домашнього насильства психологічного характеру, при цьому обвинувачений ОСОБА_3 вигороджує свою роль у цьому, виправдовує свою протиправну поведінку тим, що його провокує сама потерпіла, та раніше застосовані судом заходи адміністративного характеру, у тому числі адміністративний арешт, а також неодноразові термінові заборонні приписи і обмежувальний припис, не вплинули на поведінку обвинуваченого, який, навіть у присутності поліцейських наполегливо продовжував вчиняти домашнє насильство щодо матері, не реагуючи на відповідні зауваження поліцейських, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого ОСОБА_3 та вчиненого ним злочину, а також про неефективність усіх раніше застосованих з усіх можливих заходів щодо виправлення обвинуваченого та упередження вчинення ним протиправних дій, того, що відсутні обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі ближче до верхньої межі санкції ст. 126-1 КК. Таке покарання як позбавлення волі ближче до верхньої межі санкції ст. 126-1 КК повністю досягне мети його застосування. Тому, з урахуванням встановлених обставин, характеру вчиненого злочину, а також позиції обвинуваченого ОСОБА_3 щодо заперечення своєї ролі у вчиненому злочині та небажанні виправлятися і вживати самостійно для цього заходів, суд не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК.

39.При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує те, що кримінальне правопорушення за цим вироком він вчинив до ухвалення вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.02.2025, що набрав законної сили 11.03.2025, яким він засуджений за ст. 390-1, ст. 71 КК до пробаційного нагляду на строк два роки, та до ухвалення вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.10.2024, що набрав законної сили 08.11.2024, яким він засуджений за ч. 1 ст. 125 КК до штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн, тому йому слід призначити покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК. Вказані обставини справи дають підстави суду визначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в силу ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим. При цьому у силу другого речення ч. 4 ст. 70 КК частково відбуте ним покарання за попереднім вироком слід зарахувати у покарання, призначене за цим вироком, виходячи із співвідношення, встановленого п/п. а-1 а. 1 ч. 1 ст. 72 КК, а саме одному дню позбавлення волі відповідають два дні пробаційного нагляду.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку

40.Судом встановлено, що ОСОБА_3 був затриманий у даному кримінальному провадженні 17.04.2025, що підтверджується відповідним протоколом (а.п. 150 151), та досі перебуває під вартою, у зв`язку з тим, що ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.04.2025 відносно нього був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 16.06.2025 (а.п. 156 157).

Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, з метою виконання вироку та запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду, строк його тримання під вартою має бути продовжений до набранням вироком законної сили.

41.Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд

ухвалив:

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік та шість місяців.

2.Згідно ч. 4 ст. 70 КК, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та за попередніми вироками Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 01.10.2024 та від 06.02.2025 шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим у виді позбавлення волі на строк один рік та шість місяців.

3.Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

4.Строк покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту, а саме з 17 квітня 2025 року, зарахувавши йому таким чином згідно ч. 5 ст. 72 КК строк попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі з 17 квітня 2025 року до набрання вироком законної вили, виходячи з розрахунку день за день.

5.У силу другого речення ч. 4 ст. 70 КК зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання за цим вироком у виді позбавлення волі частково відбуте ним покарання у виді пробаційного нагляду за попереднім вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.02.2025 з 13.03.2025 до взяття його під варту за цим вироком, тобто до 17.04.2025, виходячи з розрахунку, встановленого підп. «а-1» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК, а саме два дні пробаційного нагляду за один день позбавлення волі.

6.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , який перебуває під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

7.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

8.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

9.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1