н/п 1-кс/490/2302/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2214/25
У Х В А Л А

про зміну запобіжного заходу

23 травня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей ОСОБА_8 , психолога ОСОБА_9 , розглянувшиу відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт стосовно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Херсон, громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про зміну стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюна цілодобовий домашній арешт, у кримінальному проваджені №0000368 від 28.03.2025.

Клопотання мотивує тим, що, як встановлено під час проведення досудового розслідування, з метою перешкоджання законній діяльності ЗСУ невстановлені особи - «куратори», які підтримують збройну агресію Російської Федерації на території України почали підшуковувати серед найбільш уразливих верст суспільства - безробітніх, раніше судимих, які ведуть аморальний спосіб життя - осіб, які за грошову винагороду здійснять підпал автомобілів військовослужбовців Збройних Сил України.

Вищевказані особи - «куратори», розуміючи те, що їх дії можуть бути викриті, дотримуючись засобів конспірації, використовували умовності та для обговорення особливостей вчинення злочину - програми для обміну повідомленнями «Telegram», «Viber», «WhatsApp», «Signal», через які реалізовували свою злочинну діяльність на території України, через які надавали вказівки стосовно підпалу транспортних засобів, отримання відеозаписів підтвердження знищення автомобілів, обговорення способу оплати, та інші дії направлені на перешкоджання законній діяльності ЗСУ.

Одним з таких осіб, діяльність якого спрямовується на створення перешкод, перепон, спрямованих на недопущення, припинення чи заборону проведення окремих дій чи маневрів ЗСУ та іншими військовими формуваннями, прийняття тактичних чи стратегічних рішень керівництвом чи особовим складом зазначених підрозділів задля ускладнення або унеможливлення здійснення законної діяльності ЗСУ та інших військових формувань або істотному зниженні її ефективності, є невстановлена на теперішній час особа - користувач месенджеру «Telegram», зареєстрований під ім`ям « ОСОБА_10 » ( ОСОБА_11 ) ( НОМЕР_1 ), який здійснює підбір, пошук та залучення на негласній основі осіб з числа громадян України, діяльність яких спрямовує на шкоду основам національної безпеки, в тому числі на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

В ході проведення досудового розслідування стало відомо, що вищевказані, невстановлені особи - «куратори», на в кінці березня 2025 року, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування на теперішній час не встановлено, встановили раніше ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомили про можливість швидкого заробітку грошей, шляхом підпалу автомобілів військовослужбовців Збройних Сил України, які розташовуються на півдні України, а саме: на території м. Миколаїв Миколаївської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що мешканець м. Миколаїв, Миколаївської області ОСОБА_6 , який за використання власного мобільного телефону марки «NubiaNeo 5G», моделі «Nubia8150N» з ІМЕІ НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 , розпочав особисте листування з користувачем месенджера «Telegram» під ім`ям « ОСОБА_10 » ( ОСОБА_11 ) ( НОМЕР_1 ), в ході якого реалізуючи свій злочинний умисел направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, неодноразово, на систематичній основі, вчиняв підпали військових автомобілів.

З метою реалізації злочинного умислу та доведення його до мети ОСОБА_6 , 27.03.2025 у нічний час доби, але не пізніше 22 год. 10 хв., з метою встановлення транспортного засобу військовослужбовців Збройних Сил України, направився в напрямку вул. Херсонське шосе у м. Миколаєві, перебуваючи на якій, а саме навпроти будинку № 26, помітив автомобіль марки «Hнundai» моделі «Tucson», без реєстраційних номерів, який мав маскувальний окрас, що являється характерною ознакою приналежності до військових транспортних засобів ЗСУ.

Дізнавшись про наявність транспортного засобу військовослужбовців Збройних Сил України, ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Миколаїв Миколаївської області, підготував необхідні для вчинення злочину речі та засоби конспірації (паливно-мастильну суміш та відеокамеру телефону) та вирушив за місцем розташування автомобілю, за адресою: АДРЕСА_3 .

Того ж дня, перебуваючи у м. Миколаєві по вул. Херсонське шосе, навпроти будинку № 26, у невстановлений період часу, але не пізніше 22 год. 10 хв. ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи їх настання у вигляді створення перешкод, ускладнення маневрів Збройних Сил України, зниження ефективності військових частин Збройних Сил України в умовах воєнного стану і військової агресії російської федерації проти України, переслідуючи досягнення злочинного умислу, направленого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, підійшовши до вищевказаного автомобіля «Hundai» моделі «Tucson», без реєстраційних номерів, який мав маскувальний окрас, взяв заздалегідь підготовлену пляшку з легкозаймистою речовиною, та почав наносити паливно-мастильну речовину в район капоту та передньої частини автомобіля частини автомобіля.

Після нанесення легкозаймистої речовини, ОСОБА_6 , використовуючи невстановлений в ході досудового розслідування предмет, підпалив указану речовину, внаслідок чого відбулося займання паливно-мастильного матеріалу та контактуючих з нею поверхонь автомобіля.

Таким чином, унаслідок вищевказаних умисних дій, автомобіль марки «Hundai»

моделі «Tucson», без реєстраційних номерів, який мав маскувальний окрас, повністю знищено, що унеможливлює його подальше цільове використання.

У подальшому, як встановлено досудовим розслідуванням, продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 28.03.2025 у нічний час доби, але не пізніше 20 год. 40 хв., з метою встановлення транспортного засобу військовослужбовців Збройних Сил України направився в напрямку просп. 10-а Слобідська у м. Миколаєві, перебуваючи на якому, а саме: навпроти будинку № 5д, помітив автомобіль, марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito», номерний реєстраційний знак « НОМЕР_4 », який мав темно зеленого (захисного кольору), що являється характерною ознакою приналежності до військових транспортних засобів ЗСУ, та який належить фонду «Андрія Хливнюка», перебував у використанні зведеного загону патрульної поліції «Хижак», при цьому здійснюючи відеофіксацію з метою узгодження вибору транспортного засобу та подальшої передачі відеозапису «куратору» і одержання від нього грошової винагороди, з метою підготовки предметів необхідних для вчинення злочину, у невстановлений на теперішній час спосіб.

Дізнавшись про наявність транспортного засобу військовослужбовців Збройних Сил України ОСОБА_6 перебуваючи в м. Миколаїв Миколаївської області, підготував необхідні для вчинення злочину речі та засоби конспірації (паливно-мастильну суміш та відеокамеру телефону) та вирушив за місцем розташування автомобілю, за адресою: АДРЕСА_4 .

Того ж дня, перебуваючи у м. Миколаєві на 10-а Слобідська, біля будинку № 5д, приблизно о 20 год. 40 хв. ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи їх настання у вигляді створення перешкод, ускладнення маневрів Збройних Сил України, зниження ефективності військових частин Збройних Сил України в умовах воєнного стану і військової агресії РФ проти України, переслідуючи досягнення злочинного умислу, направленого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, підійшовши до вищевказаного автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito», номерний реєстраційний знак « НОМЕР_4 », який мав темно зеленого (захисного кольору), взяв заздалегідь підготовлену пляшку з легкозаймистою речовиною, та почав наносити паливно-мастильну речовину в район вітрового скла та капота лівої частини автомобіля, при цьому здійснюючи відеофіксацію підтвердження пошкодження транспортного засобу та подальшої передачі відеозапису «куратору» і одержання від нього грошової винагороди, у невстановлений на теперішній час спосіб.

Після нанесення легкозаймистої речовини, ОСОБА_6 , використовуючи невстановлений в ході досудового розслідування предмет, підпалив указану речовину, внаслідок чого відбулося займання паливно-мастильного матеріалу та контактуючих з нею поверхонь автомобіля.

Таким чином, унаслідок вчинення вищевказаних умисних дій, автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito», номерний реєстраційний знак « НОМЕР_4 », повністю знищено, що унеможливлює його подальше цільове використання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час зменшились, у зв`язку з чим просить суд змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки такий запобіжний захід зможе забезпечити подальшу належну процесуальну поведінку підозрюваного та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Підозрюваний та його законний представник в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження № 0000368 від 28.03.2025 за ч.1 ст.114-1 КК України.

29.03.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

31.03.2025 ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 26.05.2025 включно.

23.05.2025 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва строк досудового розслідування у вказаному провадженні продовжено до чотирьох місяців, а саме до 29.07.2025 року включно.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України слідчим суддею встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події від 27.03.2025, за адресою: м. Миколаїв, вул. Херсонське шосе, 26, згідно якого зафіксовано, що шляхом підпалу пошкоджено військовий транспортний засіб марки Hundai Tuscon, vin: НОМЕР_5 , який використовуються військовослужбовцями підрозділів ЗСУ з метою виконання службово-бойових завдань;протоколом огляду місця події від 28.03.2025 за адресою: м. Миколаїв, вул. 10-а Слобідська, біля будинку № 5д, згідно якого зафіксовано, що шляхом підпалу пошкоджено військовий транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito», номерний реєстраційний знак « НОМЕР_4 », який мав темно зеленого (захисного кольору), що являється характерною ознакою приналежності до військових транспортних засобів ЗСУ, та який належить фонду «Андрія Хливнюка», перебував у використанні зведеного загону патрульної поліції «Хижак»;протоколом обшуку від 28.03.2025, за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , у ході якого вилучено ноутбук в корпусі чорного кольору, марки «GIGABYTE», код пристрою 8234000D-6893-45B6-BE09-C188D99145F4, код продукту 00331-10000-00001- AA370, який ОСОБА_6 використовував з метою надсилання текстових повідомлень в ході особистого листування з невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, від якої отримав завдання щодо зруйнування та пошкодження військових транспортних засобів;протоколом затримання та особистого обшуку від 28.03.2025, ОСОБА_6 , згідно якого вилучено мобільний телефон марки «NubiaNeo 5G», моделі «Nubia8150N» з ІМЕІ НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 , який ОСОБА_6 використовував з метою надсилання текстових повідомлень в ході особистого листування з невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, від якої отримав завдання щодо зруйнування та пошкодження військових транспортних засобів;протоколом огляду мобільного телефону марки «NubiaNeo 5G», моделі «Nubia8150N» з ІМЕІ НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 , в якому встановлено додаток Telegram, який ОСОБА_6 використовував для особистого листування з користувачем месенджера «Telegram» невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, від якої отримав завдання щодо зруйнування та пошкодження військових транспортних засобів;протоколом огляду ноутбуку, марки «GIGABYTE», код пристрою 8234000D-6893-45B6-BE09-C188D99145F4, код продукту 00331-10000-00001- AA370, який ОСОБА_6 використовував з метою надсилання текстових повідомлень в ході особистого листування з невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, від якої отримав завдання щодо зруйнування та пошкодження військових транспортних засобів та іншими матеріалами кримінального провадження.

Оцінюючи наведені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених ч.1,5 ст.177 КПК України: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до тяжкого та відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та у випадку доведеннявини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі. Також може продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, перебуваючи на волі, в умовах збройної агресії проти України та ведення бойових дій, може продовжувати умисні дії, спрямовані на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Поряд з цим, є й інші види запобіжних заходів, зокрема такий як домашній арешт, який за своєю природою є більш м`яким запобіжним заходом після тримання під вартою та застави, оскільки у даному випадку не погіршує становища підозрюваної особи.

У відповідності до положень ч.ч.1-2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, тощо.

Змінюючи підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт слідчий суддя виходить з того, що підозрюваний раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, підозр у вчинені інших кримінальних правопорушень органом досудового розслідування йому не пред`явлено, є неповнолітнім, має постійне місце проживання.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слідчий суддя виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. В його діях наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, є працездатною особою, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Більше того, вказаний вид запобіжного заходу не є найжорсткішим згідно положень КПК України та такий, на переконання слідчого судді, є співмірним із тяжкістю та суттю кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого судді, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Керуючись вимогами статей 177,178,181,182,183,186,194,196,197,395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Змінити раніше застосований ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 31.03.2025стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт заборонивши йому залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із підозрюваними, свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали становить з моменту проголошення ухвали з 23 травня 2025 року до 21 липня 2025 року включно.

У відповідності до вимог ч.5 ст.196 КПК України, копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвалу скерувати у відповідний відділ поліції за місцем проживання підозрюваного для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_6 , про що необхідно повідомити слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчийсуддя: ОСОБА_1