Провадження № 1-кс/127/5518/25
У Х В А Л А

Іменем України

29 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0000449 від 11.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно, а саме на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:0005, площею 0,4232 га, з цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Бохоницька сільська рада, а також на інші житлові та нежитлові будівлі, приміщення та споруди, розміщені на вказаній земельній ділянці, які належать на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженцю с. Іванківці Тиврівського району Вінницької області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Таким чином, з метою забезпечення арешту майна, власник майна не повідомлявся про розгляд даного клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0000449 від 11.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Вінницької окружної прокуратури надійшла письмова заява в.о. директора Інституту кормів та сільського господарства Поділля НААН України щодо самовільного захоплення невстановленими особами земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні Інституту, та розташована на території Агрономічної сільської ради.

У ході досудового розслідування встановлено, що невстановленими особами самовільно зайнято частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0033, яка має цільове призначення для дослідних і навчальних цілей. Під час огляду земельної ділянки встановлено, що огорожа, якою обмежено частину захопленої території, прилягає до земельних ділянок з кадастровими номерами :01:011:0004 та :01:011:0005.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, земельні ділянки з кадастровими номерами :01:011:0004 (площею 0,3864 га) та :01:011:0005 (площею 0,4232 га), цільове призначення яких для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, були утворені 26.10.2020 у результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0001 площею 0,8096 га на підставі технічної документації із землеустрою, виготовленої ТОВ «Поділля Інжагробуд».

Водночас, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:0001 було зареєстровано за ОСОБА_5 13.10.2020 державним реєстратором Томашпільської РДА Вінницької області на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 29.12.2012 №1867. Зазначеним розпорядженням, згідно архівної копії, земельну ділянку передано у власність громадянину ОСОБА_6 для ведення садівництва на території Стрижавської селищної ради, що суперечить підставі реєстрації за ОСОБА_5 .

Вивченням документів, вилучених у ході досудового розслідування, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:011:0001 з 30.05.2008 була зареєстрована як об`єкт державної власності власник Вінницька РДА, а орендарем значилося ТОВ «Імунітет ЛТД».

Згідно з відкритими даними, засновниками ТОВ «Імунітет ЛТД» є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Після поділу згаданої земельної ділянки, новоутворена ділянка з кадастровим номером :01:011:0005 залишилася у власності ОСОБА_5 , а ділянка :01:011:0004 була відчужена останнім 12.11.2020 на користь ОСОБА_7 .

При цьому, право власності на нерухоме майно, що розміщується на зазначеній земельній ділянці (0004), зареєстровано за ОСОБА_7 ще 28.09.2020, тобто до моменту набуття ним права власності на відповідну земельну ділянку.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на нерухомість на земельній ділянці з кадастровим номером :01:011:0004 зареєстровано 12.11.2020 (номер відомостей про речове право 39151759; реєстраційний номер об`єкта 206) приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу ОСОБА_8 , на підставі договору купівлі-продажу № 1934, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

З урахуванням викладеного, наявні підстави вважати, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:011:0005, площею 0,4232 га, цільове призначення якої для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Бохоницька сільська рада, є предметом злочину - об`єктом кримінально протиправних дій.

У зв`язку з цим, з метою запобігання відчуженню об`єкта, зміні його цільового використання або знищенню, а також недопущення негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному, повному та неупередженому досудовому розслідуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний об`єкт нерухомості.

Постановою слідчого від 24.04.2025 земельна ділянка з кадастровим номером :01:011:0005, площею 0,4232 га, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнана речовим доказом в рамках кримінального провадження №0000449 від 11.09.2024.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000449 від 11.09.2024 та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказана земельна ділянка була об`єктом кримінально протиправних дій, а відтак, відповідно до статті 98 КПК України, має значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на земельну ділянку підлягає задоволенню.

Що стосується накладення арешту на інші житлові та нежитлові будівлі, приміщення та споруди, розміщені на вказаній земельній ділянці, які належать на праві власності ОСОБА_5 , то в цій частині клопотання задоволенню не підлягає, оскільки матеріали клопотання не містять відомостей та доказів того, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:011:0005 розміщені житлові та нежитлові будівлі, приміщення та споруди.

Відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, слідчий суддя вважає, що арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:0005, площею 0,4232 га, з цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Бохоницька сільська рада, необхідно накласти шляхом заборони розпоряджатися та користуватися вказаним майном будь-яким чином.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:0005, площею 0,4232 га, з цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Бохоницька сільська рада, шляхом заборони розпоряджатися та користуватися вказаним майном будь-яким чином.

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 .

Зобов`язати прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя