Справа № 138/1110/25
Провадження №:1-кс/138/341/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2025 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суду Вінницької області, у складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000082 від 11.01.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця Вінницької області, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, середня спеціальна освіта, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2025 слідчий СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 , звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду з вказаним вище клопотанням по кримінальному провадженню №0000082 від 11.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України. Зазначене клопотання подано одночасно з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 до суду для участі в розгляді клопотання про обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.04.2025 задоволено клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 до суду для участі в розгляді клопотання про обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

07.08.2025 до суду надійшло повідомлення слідчого про те, що в ході виконання вказаної вище ухвали суду 23.04.2025 об 16 год. 50 хв. 06.08.2025 за адресою: АДРЕСА_2 було затримано підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, зокрема, що досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 23.02.2023 № 8-РС солдата ОСОБА_4 призначено на посаду телефоніста-лінійного наглядача військової частини НОМЕР_1 Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону (на 475 ліжок), після чого останній приступив до виконання службових обов`язків та несення військової служби.

24.02.2022 Указом Президента України від № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжується указами Президента України та діє по даний час.

Відповідно до вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Крім цього, згідно до указаних вище положень захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Пунктами 1, 3 частини 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Разом з тим, у порушення зазначених вище норм законодавства України телефоніста-лінійного наглядача військової частини НОМЕР_1 Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону (на 475 ліжок) солдат ОСОБА_4 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин:

Так, 12.12.2024 о 08:00 год. солдат ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, із особистих мотивів, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно на службу, без поважних причин, до розташування військової частини НОМЕР_1 розташованої за адресою: АДРЕСА_3 та проводить час на власний розсуд за невідомим місцезнаходженням, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.

Солдат ОСОБА_4 до цього часу відсутній у військовій частині НОМЕР_1 , обов`язки військової служби не виконує, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про учинене ним нез`явлення вчасно на службу без поважних причин не повідомляв, місце перебування військовослужбовця не відомо, що вказує на продовження його злочинної діяльності.

На підставі вище викладеного 25.03.2025 слідчим СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області підписано та прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону погоджено підозру ОСОБА_4 за вчинення злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Того ж дня у зв`язку із відсутністю ОСОБА_4 за місцем реєстрації та місцем фактичного проживання повідомлення про підозру для передачі вручено його дружині ОСОБА_7 .

В ході проведення досудового розслідування виникла необхідність застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_4 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, а також, що він вчинив злочин в умовах воєнного стану та будь-яких мір для повернення до військової частини не вчиняв.

Ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України наявний, так як ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме намагатися незаконно перетнути кордон, з метою уникнення покарання.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється наявний, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 продовжує на даний час вчиняти кримінальне правопорушення в якому підозрюється, оскільки йому відомо про те, що його розшукують правоохоронні органи, однак останній переховується та умисно не вказує своє місце знаходження.

До підозрюваного ОСОБА_4 не можливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід, так як ч. 8 ст. 176 КПК України, передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Звертаючись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчим на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, репутацію підозрюваного, відсутність постійного доходу, місця роботи, вчинення злочину в умовах воєнного стану, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому.

Таким чином враховуючи, що вищевикладене свідчить про неможливість обрання інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою, так як вказане буде суперечити загальним засадам кримінального провадження, а також враховуючи тяжкість злочину, слідчий просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав повністю з підстав, зазначених у клопотанні, та наполягав на обранні підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив щодо обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив обрати йому будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі. Також зазначив, що кошти на внесення застави у нього є. Крім того, на даний час він зробив для себе висновки та бажає повернутись на військову службу і у нього вже є відповідне відношення військової частини де він має продовжувати служити. При цьому, не заперечував проти розгляду даного клопотання без участі адвоката та бажав здійснювати свій захист самостійно, відмовившись від призначення йому адвоката за рахунок держави.

Заслухавши прокурора, думку підозрюваного, захисника, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Отже, слідчий суддя звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Слідчий суддя встановив, що у кримінальному провадженні на даний час зібрано достатньо доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

На час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення є обґрунтованою, про що свідчать докази, зібрані у кримінальному провадженні та додані слідчим до даного клопотання, а саме: протоколом допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 , які підтвердили самовільне залишення військової частини солдатом ОСОБА_4 ; актом службового розслідування, щодо самовільного залишення розташування ВЧ НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_4 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_7 яка вказала, що місце знаходження ОСОБА_4 , їй невідомо за місцем проживання він відсутній, повідомленням про підозру ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, на виконання ухвали суду від 23.04.2025 підозрюваного ОСОБА_4 було затримано об 16 год. 50 хв. 06.08.2025 за адресою: вул.Р.Скалецького, 9, м.Вінниця було затримано підозрюваного ОСОБА_4 .

Стороною обвинувачення доведено наявність підстав вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину передбаченого ст. 407 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_11 переховувався від органів досудового розслідування внаслідок чого його в подальшому було оголошено у розшук та слідчим суддею ухвалою суду від 23.04.2025 було надано дозвіл на його затримання з метою приводу для розгляду даного клопотання.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, а тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, при цьому визначивши заставу.

Відповідно до абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.407 Кримінального кодексу України.

Зважаючи на те, що підозрюваний стверджував ту обставину, що він зробив для себе висновки, а також зазначав про бажання повернутись на військову службу і у нього є вже відповідне відношення військової частини де він має продовжувати службу, суд вважає за можливе визначити йому заставу.

Враховуючи те, що вимогам ч.3 ст.183 КПК України встановлено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також те, що кримінальне правопорушення передбачене ч.5 ст.407 КК України є тяжким злочином слідчий суддя приходить до висновку про визначення ОСОБА_4 застави в максимальному розмірі встановленому п.2 ч.3 ст.183 КПК України, а саме 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Крім того, в разі внесення застави ОСОБА_4 необхідно звільнити з-під варти та покласти на нього на строк 60 (шістдесят) днів, на підставі ч.5 ст.194 КПК України, обов`язки передбачені пп.1-4, 8 зазначеної статі.

Керуючись ст.12, ст.407 КК України, ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 205 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб до 16 год. 50 хв. 05.10.2025.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Визначити заставу ОСОБА_4 у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області (Одержувач коштів - ТУ ДСА в Вінницькій області, рахунок отримувача UA0000401, Код , Банк ДКСУ, м. Київ, МФО 820 172).

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 на строк 60 (шістдесят) днів, обов`язки передбачені п.п.1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

4) утриматись від спілкування із особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні.

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Підозрюваному ОСОБА_4 роз`яснити, що в разі невиконання зазначених обов`язків, які будуть покладені на нього, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуватиметься у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію цієї ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Дія ухвали закінчується о 16 год. 50 хв. 05.10.2025

Повний текст ухвали суду складено та оголошено 07.08.2025 - 13 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1