У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасника судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ)

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі ВКЗ)

захисника ОСОБА_8 (в режимі ВКЗ)

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0000322 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 червня 2025 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Підгородна Первомайського району Миколаївської області, студента ДНЗ «Первомайський професійний промисловий коледж», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 червня 2025 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу, в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування майнової шкоди у сумі 6 443,60 грн, а в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду в частині стягнення з ОСОБА_7 в рахунок відшкодування майнової шкоди 6 443,60 грн. та 20 000 грн. моральної шкоди, відмовивши у стягненні майнової шкоди у повному обсязі та зменшити розмір моральної шкоди до мінімального, справедливого рівня, що відповідає реальним наслідкам та обставинам справи.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Зазначив, що він з вироком суду про стягненням майнової та моральної шкоди не погоджується, так як суд під час прийняття рішення жодним чином не обґрунтував своє рішення в цій частині.

Зазначив, що в позовній заяві позивач вказав суму 6 443,60 грн. у якості витрат на лікування. Але у позові не конкретизовано, що кожен доказ підтверджує. Відшкодовуватись мають лише ті витрати на лікування, які дійсно пов`язані зі спричиненою шкодою для здоров`я. Тобто це ті витрати, які поніс потерпілий у зв`язку з лікуванням та які призначив лікар.

Вказав, що до позову надано копію виписки хворого, в якій зазначено ліки, які призначив лікар. Але серед наданих потерпілим квитанцій відсутні ті ліки, які були призначені лікарем. Також відсутній доказ того, що ці ліки дійсно були застосовані до пацієнта (журнал призначень та їх застосування).

Вважає, що позов в цій частині не обґрунтовано належними та допустимими доказами, а тому в частині стягнення майнової шкоди має бути відмовлено у повному обсязі.

З приводу відшкодування моральної шкоди захисник зазначив, що позивач визначив її розмір у сумі 30 000 грн. При цьому позивач не обґрунтував та не деталізував, у чому ж полягала саме моральна шкода.

Вказав, що потерпілий у своїй заяві вказує лише загальні фрази щодо наявності фізичних та душевних страждань, не конкретизуючи, у чому саме полягали ці страждання, їхній характер, інтенсивність, тривалість тощо. Також не надано жодних доказів чи підтверджуючих документів, що могли б свідчити про глибину душевних переживань або про наслідки легких тілесних ушкоджень.

Вказав, що потерпілий посилається на відсутність вибачень з боку неповнолітнього обвинуваченого, однак при цьому уникав зустрічей і не бажав спілкуватися з обвинуваченим та його матір`ю. Вважає, що неможливість принесення вибачень не може розцінюватися, як свідома поведінка обвинуваченого, спрямована на ігнорування моральної шкоди.

Зазначив, що обвинувачений щиро розкаюється у вчиненому, а також не уникає відповідальності. Вважає, що вік обвинуваченого, відсутність у нього власних доходів та об`єктивна неможливість компенсувати зазначену суму, яка є надмірною і не обґрунтованою належними доказами, повинні враховуватись при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди.

Також просить врахувати практику Верховного Суду, відповідно до якої при визначенні розміру моральної шкоди важливо забезпечити справедливий баланс між інтересами потерпілого і можливостями особи, яка завдала шкоди, а не допускати її надмірного збагачення.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

20 грудня 2024 року близько 15:00 години у неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на території Первомайського міського парку «Дружби Народів», що розташований по вулиці Михайла Грушевського, м. Первомайськ, Миколаївської області, виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_9 . У ході даного конфлікту ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи настання відповідних наслідків та з метою спричинення тілесних ушкоджень, стоячі обличчям до ОСОБА_9 , умисно наніс один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_9 . В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна лівої скроневої ділянки. Нанесені ОСОБА_6 тілесні ушкодження ОСОБА_9 перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку із тими наслідками, що настали.

Судом першої інстанції ОСОБА_10 визнаний винним в умисному легкому тілесному ушкодженні та його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_6 та законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 вважала вирок суду законним та обґрунтованим, росила залишити його без змін.

Потерпілий ОСОБА_9 належним чином повідомлений про дату та час апеляційного розгляду до суду не з`явився. Його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, є правильними та апелянтом в цій частині не оспорюються. Також апелянтом не оспорюється призначене ОСОБА_6 покарання, а тому відповідно до вимог ст. 406 КПК України, вирок в цій частині не перевіряється.

Що стосується вирішення судом цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_6 та законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення майнової шкоди в розмірі 6 443,60 грн та моральної шкоди в розмірі 30 000 грн, апеляційний суд встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як передбачено ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Дані вимоги закону судом не дотримано в повній мірі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_9 звернувся до обвинуваченого ОСОБА_6 та його законного представника ОСОБА_7 з цивільним позовом про стягнення майнової шкоди в розмірі 6 443,60 грн та моральної шкоди в розмірі 30 000 грн (а.с.42-45).

На обґрунтування позовних вимог щодо відшкодування майнової шкоди потерпілий ОСОБА_9 зазначив, що витрати на придбання ним ліків складають 6 443,60 грн та ці витрати підтверджуються чеками.

Щодо моральної шкоди потерпілий ОСОБА_9 зазначив, що моральну шкоду він оцінює у 30 000 грн, оскільки протиправною поведінкою відповідача йому завдані моральні та душевні страждання, порушені життєві зв`язки через неможливість продовження активного життя, він не міг тривалий час працювати через емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, страху за своє здоров`я.

Приймаючи рішення за цивільним позовом суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлений у справі цивільний позов про стягнення заподіяної майнової шкоди в сумі 6 443,60 грн підлягає задоволенню у повному обсязі як такий, що підтверджений доказами, наданими потерпілим, так як із аптечних квитанцій вбачається, що потерпілим понесені витрати на лікування саме в такому розмірі.

Суд першої інстанції вважав, що в судовому засіданні також доведено, що неправомірними діями ОСОБА_6 заподіяна моральна шкода потерпілому ОСОБА_9 , оскільки потерпілий, без сумніву, переніс моральні страждання внаслідок заподіяння йому обвинуваченим легких тілесних ушкоджень. Однак суд вважав, що розмір моральної шкоди, визначений ОСОБА_9 , в сумі 30 000 грн., не відповідає ступеню та характеру моральних страждань, перенесених ним. Тому суд, з урахуванням перенесених потерпілим моральних страждань, виходячи з принципу розумності й справедливості, визначив розмір відшкодування потерпілому моральної шкоди в сумі 20 000 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що майнову та моральну шкоду, завдану обвинуваченим, в силу вимог ч. 2 ст. 1179 ЦК України, слід стягнути з законного представника обвинуваченого його матері ОСОБА_7 , оскільки наявного у ОСОБА_6 заробітку у виді стипендії недостатньо для відшкодування завданої ним шкоди, а майно, достатнє для відшкодування завданої шкоди, у ОСОБА_6 відсутнє.

Разом з тим, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції під час судового розгляду не з`ясовані усі обставини, які підлягали з`ясуванню для вирішення цивільного позову.

Так, у вироку зазначено, що в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 щодо цивільного позову вказали, що підтримують позицію, викладену у відзиві на цивільний позов. Які обставини зазначені у відзиві до цивільного позову, судом першої інстанції не конкретизовано.

З поданого під час судового розгляду обвинуваченим та його законним представником відзиву на позовну заяву (а.с. 72-73) вбачається, що висловлюючи свою незгоду, вони зазначали, що до позову надано копію виписки хворого, в якій перелічено ліки за призначенням лікаря. Але серед наданих потерпілим квитанцій, на думку відповідачів, відсутні ті ліки, які були призначені лікарем, та відсутні докази того, що ці ліки дійсно були застосовані до пацієнта (відсутній журнал призначень та їх застосування). Щодо цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди визнали позов на суму 1000 грн.

Разом з тим, суд першої інстанції взагалі не навів у вироку пояснення обвинуваченого та потерпілого, а лише зазначив, що ОСОБА_6 вину визнав повністю, ніяких фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, не оспорював, детально пояснив про обставини вчинення кримінального правопорушення. Також у вироку зазначено, що потерпілий підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, цивільний позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Тобто, пояснення обвинуваченого та потерпілого фактично не викладені щодо обставин кримінального правопорушення. Колегія суддів звертає увагу на неприпустимість занадто спрощеного викладу пояснень обвинуваченого по потерпілого щодо обставин кримінального правопорушення.

Так, вирішуючи питання про задоволення позову в частині відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції не перевірив доводи обвинуваченого та його законного представника, викладені у відзиві до цивільного позову, не навів ці доводи у вироку та не навів їх аналізу.

Ці ж самі доводи зазначив захисник у апеляційній скарзі.

За такого, суд першої інстанції, взагалі не дослідивши докази на підтвердження цивільного позову, не перевіривши заперечення обвинуваченого та його законного представника, дійшов передчасного висновку про задоволення цивільного позову. Не дослідження судом першої інстанції доказів на підтвердження понесення потерпілим ОСОБА_9 витрат на лікування позбавляє колегію суддів перевірити доводи апеляційної скарги в цій частині.

Для вирішення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди колегія суддів також позбавлена можливості перевірити підстави для її стягнення, оскільки у вироку взагалі не наведено пояснення обвинуваченого та потерпілого щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а у своїх висновках суд першої інстанції лише зазначив, що 20000 грн моральної шкоди буде достатнім з урахуванням перенесених потерпілим моральних страждань, тобто обмежився лише загальними фразами.

Які моральні страждання понесені потерпілим, суд першої інстанції не з`ясував, та не навів ці пояснення потерпілого у вироку.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення у частині вирішення цивільного позову не є вмотивованим, а обставини, які підлягали дослідженню для вирішення цивільного позову, залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Зазначені порушення є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення в частині вирішення цивільного позову, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення в цій частині. За таких обставин, вирок в цій частині підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в частині вирішення цивільного позову.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 404, 407, 409, 412, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 червня 2025 року щодо ОСОБА_6 в частині вирішення цивільного позову скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_11