Єдиний унікальний номер 205/9309/25
Провадження № 1-кп/205/1064/25
У Х В А Л А

24 червня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Новокодацького районного суду міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001150 від 16.12.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И ЛА:

В провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів без визначення розміру застави, оскільки на його думку продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України. Дане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі. Також встановлено, що обвинувачений має зв`язки із представниками спеціальних служб рф, які беруть участь у збройній агресії проти України, є обізнаним з формами та методами роботи правоохоронних органів, методами конспірації та може їх використовувати з метою уникнення кримінальної відповідальності, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. ОСОБА_5 усвідомлює, що вчинив злочин, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може втекти та переховуватись від суду та вчиняти спроби покинути територію України. Крім того, злочинна діяльність ОСОБА_5 була спрямована на вчинення злочину проти національної безпеки України, а тому перебуваючи на волі, він може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки був затриманий правоохоронними органами та не виконав усі завдання співробітника спецслужби рф.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти продовження ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на необґрунтованість та недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор.

Захисник- адвокат ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти продовження ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів, дослідивши клопотання про продовження запобіжного заходу, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.03.2025 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.05.2025 включно без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.05.2025 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 26.06.2025 включно, без визначення розміру застави.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до змісту ч. 3 ст.199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Частиною 5 ст.176 КПК України, встановлено, що запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

Колегія суддів вважає доведеними зазначені ризики, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейського суду з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до змісту обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України: наданні іноземній державі, іноземній організації, її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Зважаючи на обсяг пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання останнього винуватим у вищевказаному кримінальному правопорушенні, обвинувачений, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, що, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованим та доведеним ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки, обвинувачується у вчиненні ним, під час дії воєнного стану злочину на користь держави - агресора. Знаходячись на волі може надавати сприяння у веденні агресивної війни проти України, а також продовжити надавати державі агресору та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, також ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має офіційно-підтверджених джерел доходів, що може спонукати обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, колегія суддів враховує у сукупності всі обставини, а саме вік та стан здоров`я обвинуваченого, відомості про його соціальні зв`язки, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, тощо.

Зважаючи на те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, врахувавши всі обставини справи, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів приходить до висновку, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 є виправданим.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх підстав та доцільність продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 календарних днів.

У відповідності до абз. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 КК України.

Оскільки інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку і на цей час в Україні діє воєнний стан, колегія суддів не визначає обвинуваченому розмір застави.

Вирішуючи питання щодо можливості етапування обвинуваченого ОСОБА_5 з ДУ «Київський слідчий ізолятор» до ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4» колегія суддів приходить до наступного.

Згідно п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України суд має право вирішувати, питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій чи у зв`язку з розглядом справи в суді.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 наданий час утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор», його участь в судових засіданнях підчас розгляду кримінального провадження є обов`язковою, тому з метою забезпечення оперативності та всебічності розгляду кримінального провадження є підстави для етапування обвинуваченого ОСОБА_5 до ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань №4» до закінчення розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА :

Клопотання прокурора про продовження до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 календарних днів, а саме до 24-00 години 22 серпня 2025 року включно.

Етапувати обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ДУ «Київський слідчий ізолятор» до ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4», для продовження розгляду справи за його безпосередньої участі.

Перерахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за Новокодацьким районним судом міста Дніпра.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» та начальнику ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4», для виконання.

Про етапування обвинуваченого ОСОБА_5 до ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4», повідомити Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3