ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/1807/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002203 від 06 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 355 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого суді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0002203 від 06 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України, про накладення арешту на майно, яке було вилучене під час проведення 24 червня 2025 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вказує прокурор у обґрунтування клопотання, у цьому кримінальному провадженні перевіряються обставини, викладені у заяві ОСОБА_6 від 05 червня 2025 року, яка повідомила, що починаючи з 23 травня 2025 року невстановлені особи в месенджері Telegram примушують її до виконання цивільно-правових зобов`язань, шантажуючи опублікуванням конфіденційних відомостей щодо останньої.

На виконання доручення слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві в порядку, передбаченому ст. 40 КПК України, ДКП НП України встановило, що повідомлення від невстановлених осіб, які примушували потерпілу до виконання цивільно-правових зобов`язань, надходили в месенджері Telegram з облікового запису ІНФОРМАЦІЯ_3 (НОМЕР_27). Окрім цього отримано відомості, що фігуранти для отримання грошових коштів у наслідок незаконних дій використовували криптогаманці у мережі блокчейна Tron НОМЕР_25 (на вказаний гаманець потерпілою було відправлено 200 USDT (еквівалентно 200 доларам США) та НОМЕР_26, що підтверджується протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 06 червня 2025 року.

З метою встановлення осіб, які використовували вищевказані гаманці, проведено аналізу руху криптоактивів з подальшим направленням запитів на адреси криптобірж та сервісів обміну криптоактивів та за результатами вказаних дій встановлено причетність до зазначених вище дій двох осіб.

Так, згідно з аналізом руху криптоактивів та відповідей з бірж отримано інформацію, що поповнення 42 TRX (для оплати комісії щодо подальшого виведення USDT) з облікового запису біржі Віnаnсе здійснював: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України: НОМЕР_2 , місце народження: м. Іловайськ, Донецька область. На основі зібраної інформації встановлена безпосередня причетність ОСОБА_7 до протиправної діяльності, що зафіксовано протоколом огляду від 11 червня 2025 року. Також встановлено, що ОСОБА_7 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка згідно відповіді КП КМР «КМ БТІ» на праві приватної власності перебуває у ОСОБА_8 .

Крім того, згідно з аналізом руху криптоактивів та відповідей з бірж отримано інформацію, що кінцевим отримувачем під час виведення крипто активів в розмірі 205 USDT, які відправила потерпіла ОСОБА_6 , був користувач біржі Віnаnсе: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України: НОМЕР_4 . Місце народження: Вінницька обл., Тростянецький район, с. Ладижин. На основі зібраної інформації встановлена безпосередня причетність ОСОБА_4 до протиправної діяльності, що зафіксовано протоколом огляду від 11 червня 2025 року. Також встановлено, що ОСОБА_4 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві спільної часткової приватної власності перебуває у ОСОБА_9 , РНОКПП: НОМЕР_5 , країна громадянства: Італійська Республіка, розмір частки: 1/2 та у ОСОБА_10 , РНОКПП: НОМЕР_6 , країна громадянства: Україна, розмір частки 1/2.

Прокурор зазначає, що 24 червня 2025 року у період часу з 07:06 год. по 08:45 год. під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон Iphone 13 Pro, сірого кольору, з пошкодженою задньою кришкою, imei 1 - НОМЕР_7 іmеі 2 - НОМЕР_8 з сім-картою НОМЕР_9 , від надання паролю доступу до якого ОСОБА_4 відмовився;

- мобільний телефон Huawei Y7 2019 imei 1 - НОМЕР_10 imei 2 - НОМЕР_11 , щодо якого ОСОБА_4 повідомив, що йому не відомо про цей мобільний телефон та будь-яких пояснень відносно нього не надав;

- сім картка COMVIQ з номером НОМЕР_12 ; сім картка Lebara з надписом НОМЕР_13 ; тримач до сім картки з номером НОМЕР_14 ; сім картка Lebara з надписом: НОМЕР_15 ; тримач від сім картки SSN: НОМЕР_16 ; сім картка Lebara з надписом НОМЕР_17 ; тримач від сім картки SSN: НОМЕР_18 ; сім карта з номером НОМЕР_19 ; сім картка оператора Лайфсел; сім картка з. номером НОМЕР_20 ; сім картка з надписом НОМЕР_21 .

- системний блок Vinga чорного кольору, від надання паролю доступу до якого ОСОБА_4 відмовився.

24 червня 2025 року постановою слідчого Дарницького УП ГУ НП в м. Києві вилучені вищевказані речі визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Власник майна та його представник проти клопотання заперечували, просили відмовити у накладенні арешту та повернути вилучене майно, посилаючись на те, що прокурор не надав об`єктивних даних на підтвердження того, що вилучене майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення або містить відомості про вчинене кримінальне правопорушення. Також зазначили, що мобільний телефон Iphone 13 Pro ОСОБА_4 використовував виключно у особистих цілях.

Суд, дослідивши клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, дійшов висновку про задоволення клопотання, з огляду на таке.

У провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002203 від 06 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 355 Кримінального кодексу України.

Як визначено ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Як передбачено ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою статті 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Постановою слідчого Дарницького УП ГУНП в м. Києві від 26 червня 2025 року вилучене під час обшуку майно визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, з огляду на спосіб вчинення кримінального правопорушення, відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки могло бути знаряддям вчинення злочину, а також могло зберегло на собі сліди його вчинення, і доступ до яких обмежується їх власником, враховуючи правову підставу для арешту майна, а також з метою об`єктивного всебічного досудового розслідування та необхідності встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор довів необхідність арешту вказаного майна, оскільки воно має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні з метою їх збереження як речових доказів, у зв`язку із чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України

УХВАЛИВ:

1. 1. Клопотання прокурора задовольнити.

2. Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час проведення 24 червня 2025 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон Iphone 13 Pro, сірого кольору, з пошкодженою задньою кришкою, imei 1 - НОМЕР_7 imei 2 - НОМЕР_8 з сім НОМЕР_9

- мобільний телефон Huawei Y7 2019 imei 1 - НОМЕР_10 imei 2 - НОМЕР_11 .

- сім картка COMVIQ з номером НОМЕР_12 ; сім картка Lebara з надписом НОМЕР_22 ; тримач до сім картки з номером НОМЕР_23 ; тримач від сім картки SSN: НОМЕР_16 ; сім картка Lebara з надписом НОМЕР_17 ; тримач від сім картки SSN: НОМЕР_18 ; сім карта з номером НОМЕР_19 ; сім картка оператора Лайфсел; сім картка з номером НОМЕР_24 ; сім картка з надписом НОМЕР_21 .

- системний блок Vinga чорного кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1