Справа № 561/1055/19 Провадження №11-кп/802/7/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Волинського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР під №0000180 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Залізниця району Любешівського району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.3 ст.187 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22.09.2020.

25 листопада 2020 року до Волинського апеляційного суду від прокурора надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Клопотання мотивоване тим, що обвинувачений утримувався під вартою на підставі судових рішень. Востаннє ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою був продовжений вироком суду від 22.09.2020 на термін 60 днів, тобто до 20.11.2020.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, 09.11.2020 прокурором до Волинського апеляційного суду було подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак його розгляд було відкладено на 25.11.2020.

21.11.2020 обвинуваченого ОСОБА_7 звільнено з-під варти, оскільки строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який був продовжений вироком суду від 22.09.2020, закінчився.

У клопотанні також зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а його винуватість підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами.

Прокурор вважає, що ризики, які були враховані судом 22.01.2020 при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та 22.09.2020 при продовженні вироком суду цього заходу, не зменшились та не перестали існувати, оскільки вирок суду не набрав законної сили, всі завдання кримінального провадження, передбачені ст.2 КПК України не виконані, а досудове розслідування щодо осіб, які вчинили вказаний злочин, триває. Вважає, що в даний час існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків у даному кримінальному провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинуваченому за вчинений злочин загрожує покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, за місцем проживання характеризується посередньо, не має постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків високого ступеня, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення розбійного нападу, за що відбував реальне покарання, а отже на шлях виправлення не став, що також свідчить про його суспільну небезпечність.

При цьому прокурор переконаний, що більш м`який запобіжний захід аніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, а також запобігти настанню ризиків, визначених у ст.177 КПК України.

Посилаючись на дані обставини, прокурор просить постановити ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який клопотання підтримав, обвинуваченого та його захисника, які клопотання прокурора заперечили, перевіривши матеріали провадження в частині вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Статтею ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (ч.2 ст.177 КПК).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За положеннями ч.1 ст.183 КПК України такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 25.04.2003 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Судом встановлено, що в провадженні Волинського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000180 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22.09.2020. Цим вироком обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.11.2020.

11 листопада 2020 року до Волинського апеляційного суду від прокурора надійшло клопотання про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, розгляд якого востаннє відкладено на 25.11.2020, оскільки обвинувачений перебуваючи в ДУ «Київський слідчий ізолятор» і при проведенні судового засідання в режимі відеоконференції, заявив клопотання про його особисту присутність в судовому засіданні у Волинському апеляційному суді при вирішенні цього клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_7 будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою (на 09:00 год. 25.11.2020), яке було подано прокурором 11.11.2020, до апеляційного суду не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення його розгляду до суду не подавав, а також не повідомив суд про причини своєї неявки.

Встановлено і те, що 21.11.2020 обвинуваченого ОСОБА_7 було звільнено з-під варти по закінченню строку дії вищевказаного запобіжного заходу.

25.11.2020 до Волинського апеляційного суду від прокурора надійшло клопотання про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, 25.11.2020 прокурор подав до апеляційного суду і клопотання про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке ухвалою Волинського апеляційного суду від 25.11.2020, - задоволено.

Надалі, ухвалою Волинського апеляційного суду від 23.12.2020 обвинуваченого ОСОБА_7 оголошено в розшук, а судове апеляційне провадження, - зупинено до його розшуку.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 30.04.2025 судове провадження відновлено у зв`язку із розшуком та затриманням обвинуваченого ОСОБА_7 .

Апеляційний суд визнає, що наведені стороною обвинувачення в судовому засіданні підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому є належним чином обґрунтовані і вмотивовані, ризики, які зазначені у клопотанні, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення, на даний час знайшли своє підтвердження.

Так, обґрунтованість цього висновку стверджується даними про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який ніде не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимий та відбував реальну міру покарання, з чого належних висновків не зробив і на шлях виправлення не став, а навпаки - в даний час обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься до категорії особливо тяжких умисних злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, він не з`явився до апеляційного суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу щодо нього, хоча належним чином був повідомлений про час та місце його розгляду, тривалий час (більше 4 років) переховування від суду у зв`язку з чим перебував у розшуку, а також він обізнаний про місце проживання потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, що й дає підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого, зможе забезпечити лише такий запобіжний захід як тримання під вартою, а не більш м`який запобіжний захід.

При цьому, колегія суддів з урахуванням положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України не визнає обвинуваченому заставу.

У відповідності до положень ст.177-178 КПК України оцінивши особу обвинуваченого ОСОБА_10 , наявність доведення зазначених ризиків, та із врахуванням того, що на даний час апеляційне провадження щодо нього не закінчено, апеляційний суд приходить до переконання про необхідність обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк на 60 днів, без визначення розміру застави.

З огляду на викладене, клопотання прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись ст.176-178, 183, 194, 376 КПК України, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Залізниця Любешівського району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави, тобто по 05.07.2025 включно.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді