ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового засідання: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 08 травня 2025 року в кримінальному провадженні №0000694 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , гр. України, не одруженого, з середньою освітою, в порядку ст.89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А :

Вироком Шевченківського районного суду м.Чернівців від 08 травня 2025 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і йому призначено покарання у виді 1 рік 6 місяців обмеження волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено обчислювати з моменту його затримання, а саме з 18.07.2024 року.

На підставі ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк відбуття покарання перебування його під вартою з 18.07.2024 року по 18.04.2025 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Запобіжний захід, обраний до обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до набрання вироку законної сили змінено на особисте зобов`язання та звільнено обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти у зв`язку з повним та реальним відбуттям ним покарання на час ухвалення вироку.

Покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися за межі Чернівецької області без дозволу слідчого, прокурора та суду, утриматися від спілкування з потерпілим та свідками.

Роз`яснено ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на

ЄУНСС 727/9322/24 НП 11кп/822/219/25 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9

нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму доходів для працездатних осіб.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, 03.07.2024 року о 23 год. 45 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку №117 по проспекту Незалежності в м. Чернівці Чернівецької області, побачив знайомого ОСОБА_10 , який перебував за вказаною адресою у компанії своїх знайомих, та запропонував ОСОБА_10 відійти в бік, щоб поговорити на що ОСОБА_10 погодився. Вони зайшли у внутрішній двір житлових будинків за вищевказаною адресою та продовжуючи свій рух парковою зоною один біля одного, пройшовши приблизну відстань близько 400 м ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тримаючи в правій руці ніж, наніс ОСОБА_10 одне ножове поранення в область шиї зліва, тим самим своїми протиправними діями спричинивши потерпілому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани в ділянці шиї зліва, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Після спричиненого ОСОБА_6 з місця події втік.

На цей вирок прокурор ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати його та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України і призначити останньому покарання у виді 8 років позбавлення волі.

На обґрунтування своїх вимог вказувала, що дії обвинуваченого, який прийшов на зустріч з потерпілим з ножом, відкликав його від знайомих на достатньо велику відстань, і на ґрунті ревнощів, завдав один удар ножом в ділянку шиї, де знаходяться життєво важливі кровоносні судини, біля 4 см від сонної артерії, свідчить про наявність в обвинуваченого прямого умислу на позбавлення життя ОСОБА_10 . Вказувала, що обвинувачений вважав, що його дії були достатніми для позбавлення життя потерпілого і лише завдяки активним діям потерпілого, який зумів зупинити кровотечу з рани, не наступила смерть останнього.

Також апелянт посилався на показання судового експерта, який вказав, що оглядав потерпілого на шостий день після отримання ним тілесних ушкоджень і визначити глибину поранення не міг. І оскільки обвинувачений не є медичним працівником, він не міг розуміти розташування великих судин, тому, найймовірніше, вважав, що міг вбити потерпілого.

Також прокурор посилалась на показання потерпілого ОСОБА_10 , який в суді показав, що 03.07.2024 року мав розмові з ОСОБА_11 щодо бувшої співмешканки останнього і сказав тому, щоб залишив ОСОБА_12 та теперішнього її чоловіка в спокої, на що останній реагував негативно. Ввечері того дня він зустрівся зі своїми знайомим, вживав спиртні напої і до них підійшов ОСОБА_11 та запропонував йому відійти вбік та поговорити. Коли вони відійшли, ОСОБА_11 неочікувано наніс йому удар ножом в ділянку шиї, а сам втік. Тоді він скинув з себе футболку і затиснув нею рану. Вважає, що ОСОБА_11 хотів його вбити, враховуючи, що той наніс удар ножом в ділянку шиї.

Також апелянт посилався на показання матері потерпілого ОСОБА_13 , яка вказала, що вона обробляла рану синові в бачила, що глибина рани була біля 2 см. Вона наклала на рану лейкопластир.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які просили відмовити в задоволенні апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в поданій апеляційній інстанції не оспорюються фактичні обставини кримінального провадження, а саме те, що 03.07.2024 року о 23 год. 45 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку №117 по проспекту Незалежності в м. Чернівці Чернівецької області, з мотивів ревнощів умисно ножом наніс один удар ОСОБА_10 і ділянку шиї, спричинивши останньому легке тілесне ушкодження, що при спричинило короткочасний розлад здоров`я, колегія суддів не наводить в цій ухвалі доказів на підтвердження цих обставин.

Що стосується тверджень прокурора про те, що ОСОБА_6 діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілого і не довів свій умисел з незалежних від його волі причин, оскільки ОСОБА_10 , маючи навики, самостійно собі надав медичну допомогу у вигляді зупинки кровотечі і тому дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, колегія суддів вважає, що вони є необґрунтовані.

Так, відповідно до ч.2 ст.15 КК України, замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Як вбачається з показань обвинуваченого, він не мав наміру позбавляти життя ОСОБА_10 , а лише хотів ударити останнього в плече і таким чином налякати його. А коли зрозумів, що удар наніс в шию потерпілому, оскільки останній рукою схопився за шию і став лаятись, він злякався і швидким кроком пішов з місця події. Після цього він спостерігав чи не іде потерпілий до аптеки, але останній в аптеку не звертався тоді, а повернувся до компанії, з якою вживав спиртне. Також обвинувачений вказав, що першим наніс йому удар потерпілий кулаком в щелепу. Зазначав, що він був злий на чоловіка по імені ОСОБА_14 , з яким в даний час проживає його колишня дівчина. Конфлікт між ним та ОСОБА_10 виник з вини останнього, оскільки саме той пропонував йому поговорити про ОСОБА_15 та дівчину по імені ОСОБА_16 , а він не хотів про це говорити. Потерпілого він добре знає, зустрічались раніше. Після нанесення йому удару ОСОБА_10 він дістав ніж з кишені штанів, який завжди носив з собою для різних потреб, і наніс тому удар. Наступного дня він бачив в потерпілого на шиї лейкопластир.

З показань потерпілого ОСОБА_17 вбачається, що з обвинуваченим вони знайомі давно. 03.07.2024 року після 23 год. він з обвинуваченим перебували в одній компанії та вживали спиртні напої. Тоді ОСОБА_6 запропонував відійти вбік і поговорити. Коли вони відійшли, ОСОБА_6 несподівано наніс йому удар ножом в шию в зразу ж втік з місця події. Він тоді своєю футболкою затиснув рану на шиї і повернувся до тієї компанії, де був раніше та купив в аптеці бинт. Потреби звертатися в лікарню він не бачив. Дома ввечері мама йому обробила рану. Розумів, що ОСОБА_11 наніс йому удар ножом, оскільки той постійно носить з собою ніж. Вважає, що обвинувачений хотів його вбити.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_18 дав показання, що спричинена потерпілому ОСОБА_10 рана не була небезпечна. Ніякої загрози для життя ця рана не мала і в момент спричинення. Спричинена рана на шиї потерпілого не могла кровоточити настільки, щоб спричинити смерть.

З висновку експерта №478 екс від 09.07.2024 р. вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_10 в нього виявлено колото-різану рану в ділянці шиї зліва розмірами 1,5х0,5 см. Дане тілесне ушкодження виникло в результаті дії гостро-ріжучого предмету, по строку та обставинам може відповідати вказаному в постанові і відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (т.1 а.с.30).

Отже, досліджені судом матеріали провадження свідчать про те, що спричинене обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_10 тілесне ушкодження не було небезпечним для життя в момент заподіяння і не могло спричинити смерть останнього через втрату крові.

А тому твердження прокурора про те, що смерть ОСОБА_10 не настала лише завдяки його активним діям по зупинці кровотечі з рани, яку йому спричинив ОСОБА_6 , є припущенням апелянта, яке суперечить дійсним обставинам справи та висновкам судово-медичної експертизи і показанням експерта, обвинуваченого і самого потерпілого.

Оскільки досудовим слідством ОСОБА_6 інкримінувалось вчинення закінченого замаху на протиправне позбавлення життя ОСОБА_10 , колегія суддів не наводить в цій ухвалі доводів на те, що обвинувачений, при наявності у нього умислу на позбавлення життя потерпілого, мав реальну можливість довести такий умисел до кінця, але не зробив цього з власної волі.

Лише сам факт нанесення особою удару ножом в ділянку шиї потерпілому без наміру на позбавлення його життя, не може кваліфікуватись як замах на протиправне позбавлення життя іншої людини, а має кваліфікуватись за фактичними наслідками, які настали.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

А тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 , наносячи удар потерпілому ножом в ділянку шиї, не діяв з умислом на позбавлення життя потерпілого і його дії охоплюються диспозицією ч.2 ст.125 КК України, оскільки він умисно заподіяв потерпілому легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Оскаржуваний вирок суду є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування немає, а тому в задоволенні апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 відмовити, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 08 травня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, залишити без змін.

Ухвала морже бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя