Дата документу 02.09.2025Справа № 645/3059/21
Провадження № 1-кп/554/431/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2025 р. м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Сумської області, Краснопільського району, с. Порозок, громадянин України, українець, одружений, маючий на утриманні дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 26.11.2020 р. о 18 год. 30 хв. керував технічно справним автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухався по вул. Танкопія м. Харкова, зі сторони вул. Харківських Дивізій у напрямку пр. Петра Григоренка зі швидкістю 40 км/год.

Під час руху, в районі будинку №15 по вул. Танкопія, ОСОБА_4 проявив злочину самовпевненість, допустивши крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінами, не дотримуючись безпечної дистанції не врахував той факт, що попереду його автомобіля на його полосі руху у попутному напрямку у крайньому лівому положенні уздовж до суцільної смуги зупинився автомобіль «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 з увімкнутим лівим покажчиком повороту для здійснення маневру пороту ліворуч, та при виникненні перешкоди у вигляді вищевказаного транспортного засобу, якій він об?єктивно міг виявити, не зменшив швидкість керованого автомобіля «Volkswagen Passat», аж до зупинки, а здійснив маневр ліворуч на зустрічну смугу руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим грубо порушив вимоги п.п.10.1, 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху України та виїхавши на зустрічну смугу руху ОСОБА_4 допустив зіткнення передньою лівою частиною керованого ним автомобіля «Volkswagen Passat». р.н. НОМЕР_4 із передньою лівою частиною автомобіля «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_8 , який рухався у зустрічному напрямку, з послідуючим зіткненням задньою правою частиною автомобілю «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_4 з лівою задньою частиною автомобілю «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події водію автомобілю «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_6 ОСОБА_8 були спричинення тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді відкритого перелому верхнього полюса лівого наколінника без зсуву та закритий перелом медіальної кісточки лівої гомілки без зсуву.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Прокурор підтримала клопотання та просила закрити справу у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до кримінального проступку, та санкція за дане кримінальне правопорушення карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України встановлено підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності: у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох рокі.

Кримінальне правопорушення, яке було вчинено обвинуваченим відбулося у 2020 р., тобто з часу вчинення кримінального правопорушення минуло більше 5-ти років.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 3 ст. 288 КПК України якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду в клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження.

Відповідно до правової позиції ВП ВС від 17.06.2020 р. у справі № 598/1781/17 суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21) сформульовано висновок щодо застосування норм права, відповідно до якого, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

У Постанові ОП ККС ВС від 2 грудня 2024 року у справі № 686/1699/20 (провадження № 51-2680кмо21) вказано, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, процесуальні витрати потерпілого можуть бути стягнені з такої особи в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 124 КПК України. Можливість стягнення процесуальних витрат має бути роз`яснена обвинуваченому при роз`ясненні йому права на звільнення від кримінальної відповідальності і права заперечувати проти закриття кримінального провадження відповідно до частин 2 та 3 ст. 285 КПК України.

В даному кримінальному провадженні відсутні витрати, які б підлягали стягненню з обвинуваченого при закритті провадження, а витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з проведенням експертиз, необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 5, 49 КК України, ст. 286, 369 372, 376 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Речові докази: «CD-R» диск з відеозаписом зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешти, накладені на підставі ухвал Київського районного суду м. Харкова від 30.11.2020 р. справа №953/19599/20, провадження 1-кс/953/9204/20, провадження 1-кс/953/9206/20.

Витрати,понесені органом досудового розслідування та пов`язані з проведенням експертиз, віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1