465/4885/25
1-кс/465/936/25
У Х В А Л А

слідчого судді

11.06.2025 м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання керівництво Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області виконати вимоги ст. 214 КПК України та притягнути до відповідальності винних осіб, у відповідності до вимог ст.ст. 40, 60 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність слідчого в якій просить зобов`язати керівництво Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області виконати вимоги ст.214 КПК України та притягнути до відповідальності винних осіб, у відповідності до вимог ст.ст. 40, 60 КПК України.

Скарга обґрунтована тим, що 22.04.2025 року ним на ім`я начальника Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області направлено заяву про вчинення кримінального правопорушення, однак жодної відповіді щодо його заяви він не отримав. 05.05.2025 він повторно звернувся із заявою до начальника Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо прийняття рішення та надання йому відповіді по заяві від 22.04.2025, на яку теж відповіді не отримав. 26.05.2025 звернувся із заявою до Франківської окружної прокуратури м. Львова з проханням здійснити нагляд за додержанням законів органами, що провадять досудове слідство. 04.06.2025 надійшла відповідь з Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області з якої йому стало відомо, що поліцією не виконано вимоги ст.ст. 2, 60 та 214 КПК України, і поліція не вбачає злочину в крадіжці державного майна та коштів, в діях пов`язаних з незаконним привласненням коштів мешканців будинку групою осіб на протязі 3-х років поспіль та ще й під час воєнного стану. У зв`язку з чим просить суд зобов`язати керівництво Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області виконати вимоги ст. 214 КПК України, та притягнути до відповідальності винних осіб, у відповідності до вимог ст.ст. 40, 60 КПК України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив таку задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 3 ст.306 КПК України, неявка слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Вивчивши матеріали скарги, заслухавши думку скаржника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 22.04.2025 ОСОБА_3 звернувся до ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту вищевказаної заяви вбачається, що ОСОБА_3 звертається про вчинення кримінального правопорушення групою осіб, які входять до складу правління ОСББ «Наукова 2в» якими протягом 2021, 2022 та 2024 років здійснено неодноразові крадіжки державних коштів у вигляді вкраденого асфальту, заробітної плати, амортизаційних витрат на утримання транспортних засобів, паливно-мастильних матеріалів. Також було вчинено злочин з поборів коштів із мешканців будинку громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Просить внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань наведені ним відомості про вчинене кримінальне правопорушення, скоєне в умовах воєнного стану, відповідно до ст.214 КПК України з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України, та розпочати досудове розслідування.

З довідки про результати перевірки за зверненням ОСОБА_3 (ІКС ІПНП ЛРУП № 2 за № 12894 від 22.04.2025, Г-7377 від 22.04.2025) вбачається, що опитано ОСОБА_3 , голову ОСББ ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , та було встановлено, що мешканці даного будинку добровільно здавали кошти на ремонт дорожнього полотна біля їхнього будинку та кошторис даних робіт висвітлювали в групі ОСББ. У діях складу правління ОСББ «Наукова 2в» під час розгляду матеріалу перевірки не виявлено ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України (постанова Верховного Суду від 20.04.2023 №373/18/23)

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року по справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України, не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Таким чином, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України, свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаної статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається. При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

З огляду на наведене, слід зробити висновок, що КПК України, передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень, що містять у собі відомості про склад кримінального правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Наявність в чинному КПК України, спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Крім цього, ОСОБА_3 в скарзі заявлено вимогу про зобов`язання керівництва Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області виконати вимоги ст. 214 КПК України, та притягнути до відповідальності винних осіб, у відповідності до вимог ст.ст. 40, 60 КПК України.

Зі змісту диспозиції ст.214 КПК України обов`язок по внесенню відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення лежить на слідчому, дізнавачу або прокурору, а не на керівництві Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області як зазначено у скарзі. Таким чином керівник органу досудового розслідування не є належним суб`єктом оскаржуваної бездіяльності, визначеної ч. 1 ст. 214 КПК України, а тому скарга в цій частині не підлягає задоволенню. Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.03.2025 у справі № 308/10038/24.

Також ст.ст. 40 та 60 КПК України, не передбачають процедуру притягнення до відповідальності винних осіб про що вказує скаржник.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги зміст заяви від 22.04.2025, що подана до ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, слід зробити висновок про те, що така не містить жодної інформації, яка б вказувала на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також керівництво Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області не являється суб`єктом оскаржуваної бездіяльності.

Беручи до уваги вимоги КПК України, та встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

З огляду на викладене, керуючись статтями 2, 24, 214, 303, 304, 306, 307, 376 КПК, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про зобов`язання керівництво Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області виконати вимоги ст. 214 КПК України та притягнути до відповідальності винних осіб, у відповідності до вимог ст.ст. 40, 60 КПК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали слідчого судді.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1