справа № 619/2230/25
провадження № 1-кп/619/366/25
УХВАЛА

21 травня 2025 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001411 від 13.12.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник - ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3

Суть питання, що вирішується ухвалою.

У провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебуває обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 за фактом скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001411 від 13.12.2024.

У судовому засіданні захисником заявлено клопотання, яке підтримав обвинувачений, про зупинення провадження у справі у зв`язку з проходженням військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Дослідивши клопотання та додані докази, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Визначення поняття особливого періоду наведене у Законах України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року за № 3543-XII та «Про оборону України» від 06.12.1991 року за № 1932-XII, а саме - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України із 05 год 30 хв 24.02.2022 року введено воєнний стан. Цей Указ затверджений Законом України від 24.02.2022 року № 2402-ІХ.

Окрім того, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію. Цей Указ затверджений Законом України від 03.03.2022 року № 2105-IX.

У подальшому строк проведення загальної мобілізації та воєнного стану в Україні продовжено в тому числі на момент розгляду заявленого клопотання.

З довідки військової частини НОМЕР_1 від 02.04.2025, наданої суду вбачається, що солдат ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 02.04.2025 на посаді майстра-номера обслуги 1 реактивного артилерійського взводу реактивно артилерійської батареї.

Разом з тим, зі змісту обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_3 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 за контрактом.

Отже, відповідно до ст. 2, 4, 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_3 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом в особливий період, крім воєнного стану.

Порядок зупинення судового провадження визначено положеннями ст. 335 КПК України.

У той же час, зупинення провадження у справі - це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2021 року у справі №11-398).

Зі змісту норми ч. 1 ст. 335 КПК України вбачається, що відповідна вимушена перерва у судовому провадженні може бути викликана однією із обставин, зокрема, призов обвинуваченого для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, тобто неможливістю участі обвинуваченого у судових засіданнях зумовленою незалежними від нього підставами.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 уклав контракт, а не був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, відсутні підстави для зупинення провадження у справі.

Наведені дані, на переконання суду, підтверджують, наразі, відсутність обставин, пов`язаних із проходженням служби обвинуваченим в особливий період, які б об`єктивно перешкоджали йому брати участь у судовому провадженні.

Крім того, суд виходить із завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України зокрема, щодо забезпечення швидкого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.

У свою чергу, Європейський суд з прав людини неодноразово повторював значення гарантій розумного строку щодо кримінального провадження, згідно з якими: обвинувачений, якщо не скоював карного діяння, повинен мати можливість виправдати себе без зволікань, тоді як обвинувачений, вина якого доведена, не повинен піддаватися додатковому покаранню у формі надмірних зволікань з розглядом його справи, що може мати негативні наслідки для його інших прав, гарантованих Конвенцією. Зокрема, обвинувачений у кримінальній справі повинен мати право розраховувати на здійснення провадження в його справі з особливою ретельністю, і що положення ст. 6 Конвенції покликані не допускати в кримінальних справах надто тривалого перебування обвинуваченої особи в стані невизначеності щодо своєї долі (п. 18 рішення у справі «Вемхофф проти Німеччини»/Wemhoff v. Federal Republic of Germany від 27.06.1968 р., заява № 2122/64; п. 5 рішення у справі «Стогмюллер проти Австрії»/ Stogmuller v. Austria від 10.11.1969 р., заява № 1602/62; п. 58 рішення у справі «H. проти Франції»/H. v. France від 24.10.1989 р., заява № 10073/82; п. 71 рішення у справі «Іванов проти України» від 07.12.2006 р., заява № 15007/02).

За таких обставин суд не вбачає законних підстав для задоволення клопотання захисника про зупинення кримінального провадження.

Керуючись ст. 217, 314, 334, 335, 401, 405, 419, 532 КПК України, суд,

постановив:

Відмовити у клопотанні захисника ОСОБА_6 про зупинення судового провадження.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_1