Справа №750/1356/24
Провадження №1-кп/750/81/25
У Х В А Л А

15 липня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої заявлено

клопотання про застосування

примусових заходів медичного

характеру ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові клопотання прокурора про призначення повторної судової психіатричної експертизи відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004139 від 27.10.2023,

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про призначення відносно ОСОБА_6 повторної судово-психіатричної експертизи, проведення якої просить доручити експертам Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ».

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №198 від 08.05.2025, ОСОБА_6 за його психічним станом на теперішній час, у відповідності до ст. 92 КК України, показано застосування примусових заходів медичного характеру з метою надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку з метою його обов`язкового лікування, а також запобіганню вчинення ним суспільно-небезпечних діянь. За наслідками вивчення висновку експерта не зрозуміло на підставі якої медичної документації чи інших ознак ОСОБА_6 за своїм психічним станом не міг і не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, і на теперішній час у нього виявлені ознаки параноїдальної шизофренії, крім того, експерт зазначає, що психічні розлади з`явились приблизно у 2023 році без зазначення точної або орієнтовної дати. В зв`язку з цим у прокурора виникають сумніви щодо обґрунтованості та правильності висновку експерта стосовно психічного стану здоров`я ОСОБА_6 та застосування примусових заходів медичного характеру з метою надання саме амбулаторної психіатричної допомоги. Твердження експерта про нібито соціальну небезпеку ОСОБА_6 спростовуються дослідженими матеріалами, його поясненнями, показаннями свідків, потерпілої ОСОБА_8 в судовому засіданні та іншими обставинами справи і ставить під сумнів сам факт його психічного захворювання.

В судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання про призначення повторної судової психіатричної експертизи та просила задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання через його необґрунтованість, оскільки висновок експерта не суперечить обставинам справи, є чітким, в ньому містяться відповіді на всі поставлені питання.

Обвинувачений ОСОБА_5 , особа, щодо якої заявлено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , та його законний представник підтримали думку захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, в частині, що стосується заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Так, під час судового розгляду кримінального провадження була досліджена інформація щодо неодноразового перебування ОСОБА_6 на лікуванні в КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради, де йому було діагностовано психічне захворювання. За таких обставин, прокурором було заявлено клопотання про призначення в кримінальному провадженні амбулаторної судово-психіатричної експертизи, на вирішення якої прокурор просив поставити наступні питання: 1) Чи був здатний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу до якого відносяться кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він обвинувачується?; 2) Чи здатний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення?; 3) Чи страждає на даний час ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-якими психічними захворюваннями, якщо так, то якими саме, та чи може він в силу свого захворювання (захворювань) та психічного стану усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?; 4) Чи потребує на даний час ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування до нього примусових заходів медичного характеру? Якщо так, то яких саме? Проведення експертизи прокурор просив доручити експертам Чернігівської філії СПЕ Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України» (м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, буд. 3).

Ухвалою суду від 08.04.2025 року клопотання прокурора було задоволено, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 призначено амбулаторну судово - психіатричну експертизу, на вирішення експертів поставлені питання, зазначені прокурором.

Відповідно до висновку експерта №198 від 08.05.2025, на період часу до якого відносяться кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , той за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_6 на теперішній час виявлені ознаки параноїдальної шизофренії (F20.0 за Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), які порушують його здатність правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення. ОСОБА_6 за його психічним станом на теперішній час, у відповідності до ст. 92 КК України, показано застосування примусових заходів медичного характеру з метою надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку з метою його обов`язкового лікування, а також запобіганню вчинення ним суспільно-небезпечних діянь.

Як слідує з описової частини даного висновку, в розпорядження експертної комісії надійшли та були використані матеріали судової справи в 4-х томах, матеріали досудового розслідування в 3-х томах, медична картка амбулаторного хворого №750842 від 23.12.2024 з психіатричного диспансерного відділення КНП «ЧОПНЛ», архівні медичні карти стаціонарного хворого №5786 за 2024 рік та №1407 за 2025 рік з КНП «ЧОПНЛ», а також обстежено ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 242 КПК України, обов`язково експертиза проводиться щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, згідно з процесуальним законодавством України, експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи. Повторною є експертиза під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної експертизи.

Згідно з п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.

Прокурор як на підставу для задоволення поданого клопотання посилається на те, що з висновку експерта не зрозуміло на підставі якої медичної документації та інших ознак ОСОБА_6 за своїм психічним станом не міг і не може усвідомлювати свої дії та керувати ними і на теперішній час у нього виявлені ознаки параноїдальної шизофренії, та не вказана дата з`явлення цих розладів, в зв`язку з чим виникають сумніви обґрунтованості та правильності висновку експерта щодо психічного здоров`я ОСОБА_6 та застосування примусових заходів медичного характеру з метою надання саме амбулаторної психіатричної допомоги, а надані та досліджені матеріали та інші обставини справи ставлять під сумнів сам факт його психічного захворювання.

Проте, такі посилання прокурора спростовуються висновком судово-психіатричного експерта №198, згідно якого експерту був поставлений перелік запитань, запропонованих прокурором, і при проведенні експертизи експертом були використані матеріали судової справи, матеріали досудового розслідування, медичні картки хворого з КНП «ЧОПНЛ» та обстежений ОСОБА_6 , міститься докладний опис обставин справи, відомостей, отриманих при дослідженні поданих на експертизу об`єктів, що стосуються психічного стану особи, дані клінічного дослідження особи, виявлені під час проведення експертизи, обґрунтування та пояснення даних про психічний стан особи та фактів, які встановлені і виявлені при дослідженні об`єктів експертизи. Крім того, відповідно до пп 1 п.23 цього висновку чітко зазначено про те, що ОСОБА_6 на період часу до якого відносяться кримінальні правопорушення у вчиненні яких він обвинувачується за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Інших доводів про суперечність висновку експерта іншим матеріалам кримінального провадження прокурором не наведено, судом не встановлено.

Щодо посилання на існування сумнівів стосовно правильності висновку експерта в частині визначення експертом виду медичного заходу, а саме застосування примусових заходів медичного характеру з метою надання амбулаторної психіатричної допомоги, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 94 КК України, саме суд визначає примусові заходи медичного характеру з урахуванням характеру та тяжкості захворювання, ступеня небезпечності психічного хворого для себе і інших осіб, що було встановлено у висновку експерта, визначено психічний стан особи та ступінь його суспільної небезпеки. Тобто до компетенції суду віднесено питання щодо визначення виду психіатричної допомоги. Якщо у висновку експерт все ж зазначив вид примусових заходів медичного характеру, суд у такому випадку діє відповідно до принципів оцінки доказів та своєї виключної компетенції. Тому і ця обставина не може слугувати підставою для визнання висновку таким, що містить істотні порушення.

Враховуючи викладене, на час розгляду даного клопотання судом не встановлено обставин, як і не встановлено достатніх підстав вважати висновок експерта необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності, заявлене прокурором клопотання не містить переконливих доводів неповноти, неясності чи необґрунтованості експертизи, крім сумнівів, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 242, 332, 370, 371, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

в задоволенні клопотання прокурора про призначення повторної судової психіатричної експертизи відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004139 від 27.10.2023 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1