Провадження: № 1-кп/484/196/25
Справа: № 484/601/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Первомайськ Миколаївської області, українки, громадянки України, освіта середня технічна, інвалідності, статусу депутата немає, не одруженої, не працюючої, неповнолітніх дітей немає, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2024 близько 12.00 год. ОСОБА_4 перебувала разом з ОСОБА_6 у під`їзді будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де на грутні особистих неприязних відносин, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник умисел спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_6 . Виконуючи задумане, в цей же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкодження, в той час як ОСОБА_6 стоячи обличчям до обличчя ОСОБА_4 , остання умисно правою ногою нанесла удар в область правої кисті ОСОБА_6 . Після того ОСОБА_6 намагаючись уникнути продовження конфлікту, розвернулась спиною до обличчя ОСОБА_4 та направилась у бік дверей своєї квартири. В цей час ОСОБА_4 правою ногою нанесла удар по спині ОСОБА_6 , а саме в область попереку. В результаті своїх умисних і протиправних дій ОСОБА_4 спричинила легкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 у вигляді: припухлості тильної поверхні правої кисті, забій ПВХ (поперекового відділу хребта). Нанесені ОСОБА_4 тілесні ушкодження ОСОБА_6 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із тими наслідками, що настали.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину частково та вказала, що 28.12.2024 у під`їзді за місцем свого проживання, по АДРЕСА_2 виник конфлікт з ОСОБА_6 , яка проживає у квартирі, що розташована поряд з її квартирою. ОСОБА_4 вказала, що ОСОБА_6 постійно її знімає на свій мобільний телефон, обвинуваченій це не подобається, але ОСОБА_6 всерівно це робить. 28.12.2024 ОСОБА_6 знову почала її знімати на мобільний телефон, коли вона палила цигарку, через що між ними виник конфлікт в результаті якого обвинувачена вказує, що вдарила ногою ОСОБА_6 по спині, але від її удару не могли виникнути такі тілесні ушкодження, які вказує експерт у висновку, оскільки вона лише оборонялася від ОСОБА_6 . Вказує, що потерпіла її постійно провокує. Пояснила, що покази потерпілої і свідка не відповідають повній дійсності, оскільки ОСОБА_6 теж нанесла їй удари. Цивільний позов визнає частково, а саме у розмірі 2000 грн., визнає скоєне помилкою.

Допитана в судовому засіданні потерпіла, пояснила суду, що 28.12.2024 року близько 12.00 грн. прийшла з магазину до своєї квартири, де побачила у під`їзді (тамбурі) ОСОБА_4 яка палила цигарку, зробила їй зауваження на що вона почала її обзивати і бити. Вдарила ногою по правій кисті і по спині, в результаті чого спричинила їй тілесні ушкодження. Після конфлікту вона викликала поліцію. Вказує, що з того часу боїться проживати в своїй квартирі, через поведінку ОСОБА_4 , тому переїхала проживати на дачу. Цивільний позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що проживає в квартирі, що розташована на тому ж етажі, де і квартири обвинувачено і потерпілої, 28.12.2024 близько 12.00 год. вона виходила зі своєї квартири, де побачила дві жінки, які як їй здалося, що вони обіймаються, потім зрозуміла, що міжними бійка. Це були ОСОБА_4 і ОСОБА_8 , коли вона підійшла ближче, то побачила як ОСОБА_4 вдарила ОСОБА_6 ногою по спині, а потім штовхнула її в результаті чого ОСОБА_6 вдарилася об стіну в під`їзді. Свідок просила жінок зупинитися, через деякий час приїхали працівники поліції.

Крім пояснень потерпілої, свідка вина обвинуваченої підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження №0000326, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.12.2024;

- рапортом від 28.12.2024 відповідно до якого 28.12.2024 о 11.55 надійшло повідомлення до служби 102 від ОСОБА_6 про те, що сусідка ОСОБА_9 не дає заявниці потрапити додому ( АДРЕСА_3 ); в графі "Результат відпрацювання" вказано, що прибувши на місце поліцейським ОСОБА_10 було встановлено, що між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 , які є сусідами сталася конфліктна ситуація через паління цигарок однією сусідкою у тамбурі;

- протоколом інспектора ВРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтинанта ОСОБА_11 від 28.12.2024, із якого вбачається, що 28.12.2024 ОСОБА_6 звернулася до поліції із заявою, що її сусідка ОСОБА_9 вчинила конфліктну ситуацію, вдарила її по спині, стовхнула в стіну та вибила телефон з її рук;

- постановою про призначення судово-медичної експертизи від 30.12.2024 у кримінальному провадженні № 0000326 від 29.12.2024;

- висновком лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_12 (розпочато 30.12.2024, закінчено 06.01.2025) № 418, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено забій , синець 5 пальця правої стопи, припухлість тильної поверхні правої кисті, забій ПВХ; дані тілесні ушкодження могли утворитися 28.12.2024 від дії тупого твердого предмету при обставинах на які вказує ОСОБА_6 і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як ті, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я;

- уточнюючою постановою про призначення судово-медичної експертизи від 21.01.2025;

- висновком лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_12 (розпочато 22.01.2025, закінчено 22.01.2025) № 17-м, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено припухлість тильної поверхні правої кисті, забій ПВХ та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

- постановою про внесення змін до ЄРДР у частині правової кваліфікації кримінального правопорушення (кримінальне проваження № 0000326 від 29.12.2024) від 27.01.2025 якою внесено зміни до ЄРДР у частині правової кваліфікації з ч.2 ст. 125 КК України на ч.1 ст. 125 КК України;

- протоколом проведення слідчого експеременту від 02.01.2025 та фототаблицями до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 в присутності понятих розповіла про обставини та продемонструвала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ;

- протоколом проведення слідчого експеременту від 09.01.2025 та фототаблицями до нього за участю свідка ОСОБА_7 яка вказує яким чином ОСОБА_4 умисно нанесла удар правою стопою по перереку ОСОБА_6

- протоколом огляду матеріального об`єкту від 27.01.2025 (макро СD).

Наведені докази, які є належними, допустимими і достовірними, повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченої.

Відеозапис, відтворений в судовому засіданні, співпадає з показами свідка, які вона надала в судовому засіданні.

Суд критично ставиться до тверджень обвинуваченої, що вона ставить під сумнів висновок експерта у якому зазначені тілесні ушкодження спричинені ОСОБА_6 та до якої категорії тяжкості вони відносяться, оскільки експертиза проводилася експертом, який має відповідну кваліфікацію, попереджений про кримінальну відповідальність, а отже у суду не виникають сумніви щодо належності та допустимості висновку судово-медичного експерта.

Таким чином, незважаючи на виниклу між потерпілою і обвинуваченою сварку, яка переросла в бійку, дії обвинуваченої не носили за своїми об`єктивними ознаками суцільно захисний характер, про які вона зазначила під час допиту в судовому засіданні, напроти її цілеспрямовані дії, свідчать про направленість умислу обвинуваченої саме на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

Таким чином, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередньо дослідивши надані докази стороною обвинувачення, давши їм оцінку згідно з вимогами ст.94 КПК України, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, та її умисні дії кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

Про це свідчать встановлені конкретні обставини, логіка розвитку подій, характер стосунків між обвинуваченою та потерпілою (що є неприязними тривалий час, на це вказують як обвинувачена так і потерпіла) , висновки проведених експертиз та протоколи слідчих дій.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини справи й особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи із вищезазначеного, з урахуванням обставин справи, наслідків вчинення кримінального правопорушення для потерпілої, а також даних про особу ОСОБА_4 , яка скоїла умисні дії, суд вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкції інкримінованої статті кримінального закону, вважаючи, що таке покарання буде справедливим і достатнім.

У підготовчому судовому засіданні захисник потерпілої заявила цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди у розмірі 15 000 грн.

Дослідившицивільний позов, суд вважає їх підлягаючими частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.10, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Так, згідно з ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Позов в частині стягнення моральної шкоди у повній мірі не обґрунтований відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, оскільки факт спричинення моральної шкоди знайшов своє підтвердження відповідно до наданих суду доказів.

Відповідно до п.п. 3, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, суд має з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі він оцінює пов`язані з ними втрати, та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного спору. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Протиправними діями обвинуваченої був порушений звичайний уклад життя потерпілої у зв`язку із заподіянням їй тілесних ушкоджень, що призвело зокрема до психологічного болю.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе частково задовольнити цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченої, стягнувши з ОСОБА_4 , на користь потерпілої ОСОБА_6 , - 6 000 гривень 00 копійок.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_4 не обирали. Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 373,374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною визнати винною у скоєнні кримінальногоправопорушення , передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання в виді штрафуна користь держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

Цивільний позов, поданий представником адвокатом ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 60000 (шість тисяч) гривень 00 копійок на рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався. Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївсько області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя