Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9324/23
Провадження № 1-кп/644/393/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року Індустріальний районний суд м.Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за об`єднаними обвинувальними актами, відомості щодо яких внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.09.2023 року №0001403, від 05.02.2024 року №0000209, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) 04.02.2015 року Фрунзенським районний судом м. Харокова за ст. 15 ч.3 ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

2) 17.08.2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, 23.06.2018 року звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 6 днів,

зареєстрованого та що фактично проживає АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України, -

УСТАНОВИВ:

14.02.2023 точний час встановити не видалось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить потерпілій ОСОБА_7 , маючи вільний доступ до квартири, оскільки остання добровільна надала йому ключі та достовірно знаючи, що в квартирі потерпілої є цінне майно, у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді порушення суспільних відносин у сфері власності та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану введеного на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022, будучи упевненим, що його дії залишаться не поміченими, ОСОБА_5 14.02.2023 приблизно о 12:30 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу викрав майно яке належить потерпілій, а саме: праску фірми Tefal FV2125EO потужністю 1700 Вт., вартість якої згідно висновку експерта № 5006 від 20.11.2023 складає 500 грн.

Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 500 грн.

Окрім цього, 14.03.2023, точний час встановити не видалось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить потерпілій ОСОБА_7 , маючи вільний доступ до квартири, оскільки остання добровільна надала йому ключі та достовірно знаючи, що в квартирі потерпілої є цінне майно, у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді порушення суспільних відносин у сфері власності та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану введеного на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022, будучи упевненим, що його дії залишаться не поміченими, ОСОБА_5 14.03.2023, приблизно о 12:00 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 шляхом вільного доступу викрав майно яке належить потерпілій, а саме: міксер фірми Zelmer381 ZHM0861XUA, вартість якого згідно висновку експерта № 5006 від 20.11.2023 складає 990 грн.

Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 990 грн.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття провадження у справі за епізодом від 14.02.2023 року та від 14.03.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України щодо потерпілої ОСОБА_7 , враховуючи внесені зміни Законом №3886-ІХ до ст. 51 КУпАП, які мають зворотню дію в часі, та декриміналізують діяння вчинені до набрання таким Законом чинності у межах передбачених диспозицією статті 51 КУпАП. Правопорушення, що інкриміновано обвинуваченому по вказаним епізодам від 14.02.2023 року та від 14.03.2023 року, вчинені в 2023 році, розмір шкоди встановлений обвинувальним актом складає 500 гривень та 990 гривень відповідно, що є меншим ніж 2 неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, що дорівнює 2684 гривень, тобто не є кримінально караним, а передбачає адміністративну відповідальність.

Обвинувачений та захисник в ході розгляду справи заперечували проти закриття провадження у справі, оскільки обвинувачений не погоджується із кваліфікацією правопорушення та вважає, що ним не вчинялась крадіжка.

Відповідно до ч.2 ст. 479-2 КПК України за відсутності згоди підозрюваного на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу.

Якщо судом не встановлено, що підозрюваним вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

В ході розгляду справи судом було встановлено, що обвинуваченим за епізодами від 14.02.2023 року та від 14.03.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України щодо потерпілої ОСОБА_7 вчинено таємне викрадення чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, що набув чинності 09.08.2024, змінено максимальний розмір дрібного викрадення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, з набранням чинності вказаним Законом змінено диференціюючий критерій розмежування адміністративного проступку та кримінального правопорушення: викрадення майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати на суму до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на даний час утворює склад адміністративного, а не кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.08.2024 у справі №567/507/23 (провадження №51-7110 км 23), ч.2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону України №3886-ІХ) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 цього кодексу настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 НМДГ. Отже, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 НМДГ. Величина податкової соціальної пільги в 2023 році становить 1342 грн, тобто 2 НМДГ складає 2684 гривень.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

За епізодами від 14.02.2023 року та від 14.03.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України щодо потерпілої ОСОБА_7 , розмір шкоди встановлений обвинувальним актом складає 500 гривень та 990 гривень відповідно, що є меншим ніж 2 неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, що дорівнює 2684 гривень, тобто, сума завданої матеріальної шкоди є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України №3886-ІХ та положень ПК України настає відповідальність.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до п.1-2 ч.2 ст. 284 КПК України Кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України суд вважає, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за епізодами від 14.02.2023, 14.03.2023 року за ч.4 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п.1-2 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись п.1-2 ч.2 ст.284, 285, 286, 369-372, 479-2 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку із декриміналізацією дії за епізодами від 14.02.2023 року та від 14.03.2023 року, - задовольнити.

Кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.09.2023 року №0001403, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за епізодами від 14.02.2023 року та від 14.03.2023 року, закрити на підставі п.1-2 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Харкова.

Головуючий: суддя: ОСОБА_1