Дата документу 07.05.2025
Справа № 334/9248/24
Провадження № 1-кс/334/1189/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя, в порядку ст..303 КПК України щодо не розгляду клопотання про визнання його потерпілим

ВСТАНОВИВ:

На виконання Закону України № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» 30.04.2025 р. відбулася державна реєстрація змін до відомостей про Ленінський районний суд м. Запоріжжя, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, відповідно до яких назву Ленінський районний суд міста Запоріжжя змінено на Дніпровський районний суд міста Запоріжжя.

13 листопада 2024 року до суду з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо не розгляду його клопотання невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в порядку ст.303 КПК України.

Ухвалою суду 14 листопада 2024 року, скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, в порядку ст..303 КПК України було повернуто заявнику.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24.03.2025 року, рішення суду першої інстанції скасовано, матеріали провадження повернуті до Ленінського районного суду м.Запоріжжя для вирішення питання про відкриття провадження.

16 квітня 2025 року відкрито провадження з розгляду скарги ОСОБА_2 на бездіяльність Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, в порядку ст..303 КПК України. Розгляд скарги призначено до розгляду на 22 квітня 2025 року на 14 год 00 хв у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Ленінського районного суду м.Запоріжжя.

Ухвалою суду від 22 квітня 2025 року, скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР задоволено частково.

Зобов`язано уповноважену особу Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області внести відомості за заявою ОСОБА_2 від 25.10.2024 року до ЄРДР у порядку та строки, передбачені ст. 214 КПК України. В іншій частині скарги відмовлено.

Отже, під час судового засідання з розгляду скарги ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, заявник ОСОБА_2 наполягав на тому, щоб після внесення відомостей про вчинення злочину за фактом його пограбування його знайомими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , органи досудового розслідування визнали його потерпілим по даному кримінальному провадженню, допитали його в якості потерпілого по факту пограбування та провели досудове розслідування за його участю у якості потерпілого.

Мотивуючи ухвалу суду від 22.04.2025 року, слідчий суддя роз`яснив заявнику, що у відповідності до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, тому вимога ОСОБА_2 про зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_2 потерпілим, допитати його, а також вручити пам`ятку про процесуальні права потерпілого у кримінальному провадженні по факту пограбування не підлягає задоволенню в межах ст.303 КПК України.

Вимоги викладені у скарзі від 05.05.2025 року, зводяться к тому, щоб суд зобов`язав слідчого визнати ОСОБА_2 потерпілим по факту його пограбування громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , допитати його в якості потерпілого по факту пограбування, провести досудове розслідування за його участю у якості потерпілого.

Отже, вимоги заявника ідентичні вимогам, викладених у ОСОБА_2 у судовому засіданні від 22.04.2025 року.

Шляхом порівняльного аналізу змісту та предмету скарг ОСОБА_2 , які розглядалися судом 22 квітня 2025 року, встановлено, що в них викладені фактично ідентичні обставини про одні й ті ж, вчинені на думку заявника, кримінальне правопорушення.

Тобто, за своєю суттю та змістом скарга ОСОБА_2 від 05.05.2025 року дублює вимогу, викладену ним у судовому засіданні 22.04.2025 року.

КПК не регламентує повноваження слідчого судді у ситуації, коли має місце повторне оскарження особою бездіяльності уповноважених суб`єктів за різними по даті заяв, але подібними за змістом заявами про одне й те саме кримінальне правопорушення, за наслідками чого, суд вже постановляв рішення про відмову у задоволенні скарги з наведених у мотивувальній частині ухвали суду від 22.04.2025 року.

Разом із тим, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу (ч. 6 ст. 9 КПК).

Тому, у разі надходження до суду повторної скарги про одне й те ж саме кримінальне правопорушення, питання щодо судового контролю з боку слідчого судді, суду належить її вирішити на підставі ч. 6 ст. 9 КПК, виходячи із таких загальних засад кримінального провадження як верховенство права та обов`язковість судових рішень (п. п. 1, 14 ч. 1 ст. 7 КПК).

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (п. 61 рішення ЄСПЛ від 28.11.1999 у справі "Брумареску проти Румунії" / Brumarescu v. Romania, заява №28342/95; п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" / Khristov v. Ukraine, заява №24465/04).

Правова певність (юридична визначеність) передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи.

Отже, за відсутності вагомих й непереборних обставин повторний розгляд скарги з аналогічних підстав та винесення у справі нового рішення судом, який щодо тих самих вимог тієї ж особи уже висловлював власну позицію, буде суперечити принципу юридичної визначеності.

Тобто наведені ОСОБА_2 у заяві від 05.05.2025 року обставини, вже були предметом розгляду 22.04.2025 року

Ураховуючи зазначене слідчий суддя вважає, що чергове звернення ОСОБА_2 до суду з тим самим питанням, яке вже було предметом судового контролю з боку слідчого судді, свідчить про зловживання заявником процесуальними правами, тобто їх реалізацію не за призначенням. Такий висновок узгоджується із положеннями ч. 6 ст. 9, ч. 4 ст. 81, абз. 5 ч. 1 ст. 349 КПК.

Верховний Суд неодноразово констатував зловживання учасниками кримінального провадження процесуальними правами (постанови Верховного Суду від 24.09.2019 у справі №755/10138/16-к та від 19.02.2019 у справі №236/1798/16-к, ухвала Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №676/7346/15-к).

Наслідком встановлення судом факту зловживанням заявником процесуальним правом на звернення до суду зі скаргою має бути залишення такої скарги, яка містить ознаки зловживання, без розгляду.

Разом з тим, суд вважає за необхідне ще раз роз`яснити, що заявник має звернутись до слідчих органів із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні по факту пограбування та у разі отримання постанови про відмову у задоволенні такої заяви, у десятиденний строк звернутися до суду зі скаргою в порядку ст. 303-304 КПК України та оскаржити бездіяльність.

На підставі наведеного, керуючись ст. 303, 304, 309, КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

У відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - відмовити.

Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1