Справа № 461/3629/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1357/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі судових засідань Львівського апеляційного суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11 травня 2025 року про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 ,-

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7

встановила:

ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11 травня 2025 року задоволено частково клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, строком на два місяці, тобто до 11 липня 2025 року включно.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

не залишати місце свого постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , в період часу з 23:00 год. по 06:00 год.;

прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні № 0000141 від 10.04.2025;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено підозрюваному його обов`язки та наслідки їх невиконання.

Роз`яснено ОСОБА_7 , що вищезазначені зобов`язання застосовуються до нього строком на два місяці, тобто до 11 липня 2025 року.

Зобов`язано слідчого направити копію даної ухвали для виконання до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснено підозрюваному, що відповідно до ст.181 КПК України працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, зокрема вказав, що при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , враховує вік підозрюваного, дані про його особу, зокрема те, що останній є військовослужбовцем та учасником бойових дій, у 2023, 2024 та 2025 роках приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, зокрема поблизу села Торське Лиманської міської територіальної громади Донецької області та населеного пункту Діброва Луганської області, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітнього сина, а також батька, який є особою з інвалідністю.

При цьому, слідчий суддя зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави є занадто суворим та невиправданим, оскільки не відповідає ступеню ризиків у кримінальному провадженні, які наведені у клопотанні. Слідчий суддя вважав, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, і тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, терміном на два місяці.

На думку суду, запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На дану ухвалу слідчого судді прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову ухвалу - застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном 60 днів з визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні № 0000141 від 10.04.2025; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В апеляційній скарзі зазначає, що при зверненні до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, органом досудового розслідування враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення є вагомими, належними та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що за ступенем тяжкості відноситься, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, до тяжкого злочину; вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування.

Зазначає, що оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінального правопорушення, його значну суспільну небезпеку, орган досудового розслідування вбачає наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, яким неможливо запобігти у разі перебування підозрюваного на волі, а саме те, що він може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні знищити, сховати чи спотворити речі та документи, що прямо або опосередковано можуть вказувати на причетність ОСОБА_7 а також інших осіб до вчиненого кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Підкреслює, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

На думку прокурора, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, у тому числі - домашній арешт та особисте зобов`язання, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч.І ст.177 КПК України, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків, а тому орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням максимального розміру застави - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, думку захисника та підозрюваного, які заперечили проти апеляційної скарги, вважаючи рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії» зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно положень ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Так, розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, з покладенням обов`язків у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував, вік підозрюваного, дані про його особу, зокрема те, що останній є військовослужбовцем та учасником бойових дій, у 2023, 2024 та 2025 роках приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, зокрема поблизу села Торське Лиманської міської територіальної громади Донецької області та населеного пункту Діброва Луганської області, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітнього сина, а також батька, який є особою з інвалідністю.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком слідчого судді про невиправданість застосування тримання під вартою із визначенням розміру застави, вважаючи обраний запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту співмірним встановленим ризикам та цілям кримінального провадження.

З огляду на наведене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про обрання до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, в апеляційному суді встановлено, що з часу обрання підозрюваному запобіжного заходу, останній жодних дій про які вказує прокурор не вчинив та стороною обвинувачення не подано достатніх доказів, які давали б підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливості запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді, щодо того, що в даному випадку до підозрюваного ОСОБА_7 з урахуванням вимог ст. 181 КПК України, можливо застосувати менш суворий запобіжний захід, а саме - домашній арешт, для запобігання ризиків, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, наведеному в клопотанні та з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Колегія суддів вважає, що застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, і забезпечить як право підозрюваного на свободу, так і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, тому колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11 травня 2025 року про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4