Справа № 307/1069/25
Провадження № 1-кс/307/291/25
УХВАЛА
16 травня 2025 року м.Тячів
Слідчий вказує, що дана обставина стала підставою для нарахування ОСОБА_4 державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, в результаті чого ОСОБА_4 незаконно отримала за період з 01.07.2020 року по 31.12.2020 року бюджетні кошти у виді державної соціальної допомоги як малозабезпеченим сім`ям в розмірі 25 797,48 грн., заподіявши державі в особі Тячівського управління соціального захисту населення Тячівської районної державної адміністрації матеріальних збитків на зазначену суму.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, шахрайстві, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману.
Дана обставина стала підставою для нарахування ОСОБА_4 державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, в результаті чого ОСОБА_4 незаконно отримала за період з 01.01.2021 року по 31.05.2021 року бюджетні кошти у виді державної соціальної допомоги як малозабезпеченим сім`ям в розмірі 41 170,62 грн., заподіявши державі в особі Тячівського управління соціального захисту населення Тячівської районної державної адміністрації матеріальних збитків на зазначену суму.
Дана обставина стала підставою для нарахування ОСОБА_4 державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, в результаті чого ОСОБА_4 незаконно отримала за період з 01.07.2021 року по 31.12.2021 року бюджетні кошти у виді державної соціальної допомоги як малозабезпеченим сім`ям в розмірі 42 996,02 грн., заподіявши державі в особі Тячівського управління соціального захисту населення Тячівської районної державної адміністрації матеріальних збитків на зазначену суму.
Дана обставина стала підставою для нарахування ОСОБА_4 державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, в результаті чого ОСОБА_4 незаконно отримала за період з 01.03.2022 року по 31.01.2023 року бюджетні кошти у виді державної соціальної допомоги як малозабезпеченим сім`ям в розмірі 87 985,12 грн., заподіявши державі в особі Тячівського управління соціального захисту населення Тячівської районної державної адміністрації матеріальних збитків на зазначену суму.
Дана обставина стала підставою для нарахування ОСОБА_4 державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, в результаті чого ОСОБА_4 незаконно отримала за період з 01.02.2023 року по 31.06.2023 року бюджетні кошти у виді державної соціальної допомоги як малозабезпеченим сім`ям в розмірі 40 334,10 грн., заподіявши державі в особі Тячівського управління соціального захисту населення Тячівської районної державної адміністрації матеріальних збитків на зазначену суму.
Слідчий вказує, що своїми умисними діями, ОСОБА_4 в період з 01.07.2020 по 31.06.2023 незаконно заволоділа коштами державного бюджету в сумі 238 283,34 (двісті тридцять вісім тисяч двісті вісімдесят три грн. 34 коп.)
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, шахрайстві, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману вчиненому повторно.
21.05.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 190 КК України.
Слідчий вказує, що у відповідності до інформацїї з Реєстру речових прав на нерухоме майно, 09.06.2020 на підставі договору купівлі-продажу за ОСОБА_4 було зарестровано приватний житловий будинок загальною площею 138.1 кв. м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 . Згідно даного договору купівлі-продажу, загальна вартість житлового будинку становить 255 517, 28 грн.
13.05.2025 прокурором Тячівської окружної прокуратури заявлено цивільний позов в рамках даного кримінального провадження в інтересах потерпілої сторони Тячіського УСЗН Тячівської РДА до підозрюваної ОСОБА_4 з метою стягення суми завданих збитків в розмірі 238 283,34 грн.(двісті тридцять вісім тисяч двісті вісімдесят три гривні 34 копійки).
Враховуючи наведене та відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК, з метою відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) у кримінальному провадження просить накласти арешт на житловий будинок загальною площею 138,1 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , шляхом заборони розпорядження та відчуження вказаним майном.
Прокурор будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання.
Представник власника майна, адвокат ОСОБА_5 в судовому засідання подала заперечення на клопотання про арешт майна, та просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Заслухавши слідчого, власника майна та його представника, розглянувши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №383608140 від 19.06.2024 року та № 426777664 від 14.05.2025 року вбачається, що ОСОБА_4 09.06.200 року на підставі договору купівлі-продажу №665 набула право власності на житловий будинок загальною площею 138,1 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.16-19, 56).
Згідно відповіді на запит №31/28/2-2143 від 21.06.2024 року наданої начальником Територіального сервісного центру МВС №2143 ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.12.2020 року було зареєстровано транспортний засіб автомобіль TOYOTA RAV4 2013 року випуску, вартість 76 000 грн. (а.с.20).
З копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 09.06.2020, зареєстровано в реєстрі №665 вбачається, що ОСОБА_4 придбала житловий будинок, загальною площею 138,1 кв.м., житловою площею 60,10 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 , за ціною 255 517, 28 грн. (а.с.21-24).
Згідно довідок щодо перебування на обліку та призначених державних соціальних допомог малозабезпеченим сім`ям від 17 квітня 2025 року наданого начальником Тячівського управління соціального захисту населення ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_4 отримувала державну соціальну допомогу, як малозабезпечена сім`я в розмірі 48 400,92 грн. у період з січня 2023 по червень 2023, 79 918,30 грн. у період з березня 2022 по грудень 2022, 84 166,64 грн. - з січня 2021 по грудень 2021 25 797,48 грн. у період з липня 2020 по грудень 2020 (а.с.24-27).
Згідно повідомлення про підозру, 21 квітня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 190 КК України в м. Тячів Тячівського району Закарпатської області (а.с.28-33).
З позовної заяви від 13.05.2025 року вбачається, що прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 в інтересах держави в особі Тячівського управління соціального захисту населення звернувся до Тячівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою про стягнення збитків в розмірі 238 283,34 грн. з ОСОБА_4 (а.с.46-51).
Вивчивши клопотання, перевіривши надані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, на які слідчий посилається в підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення, документи якими обґрунтовується дане клопотання, а саме звернення прокурора Тячівської окружної прокуратури до суду з цивільним позовом до ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов висновку, що таке підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Згідно з ч. 6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно обвинуваченого за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
За приписами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для обвинуваченого.
Відповідно до п. 12 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається. Вимог щодо накладення такої заборони слідчим не заявлено.
Судом встановлено, що прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , в інтересах держави в особі Тячівського управління соціального захисту населення звернувся до Тячівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою про стягнення збитків в розмірі 249 547,24 грн. з ОСОБА_4 .
Згідно ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися також цивільний позивач з метою забезпечення цивільного позову.
Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Як зазначає слідчий необхідність застосування арешту вказаного майна полягає у забезпеченні цивільного позову, де він є представником цивільного позивача.
Судом встановлено, що підозрюваній ОСОБА_4 , належить на праві власності житловий будинок загальною площею 138,1 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 .
Враховуючи те, що у кримінальному провадженні прокурором заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди, а також те, що не застосування арешту може призвести до приховування чи відчуження майна, щодо якого ставиться питання про накладення арешту, беручи до уваги розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, виходячи із розумності та співмірності обмеження права власності в результаті накладення арешту на вказане майно, суд прийшов до переконання, що клопотання про арешт майна на вказаний транспортний засіб обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки накладення арешту на вказане майно буде розумним та співрозмірним заходом, який зможе забезпечити належним чином відшкодування шкоди у кримінальному провадженні.
Оцінивши вищенаведене, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення поданого клопотання про арешт майна з підстав, визначених п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України та накладення на нього арешту шляхом заборони розпорядження та відчуження такого майна.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 376 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на майно, а саме житловий будинок загальною площею 138,1 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 , який згідно інформації довідки №426777664 від 14.05.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта належить підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканці АДРЕСА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу №665 від 09.06.2020 року, шляхом заборони розпорядження та відчуження цим майном.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 20 травня 2025 року о 08 год. 55 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1