Номер провадження 1-кп/754/1080/25
Вирок

Іменем України

13 серпня 2025 року місто Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001801 від 07.06.2025 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із вищою освітою, офіційно працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 11 години 55 хвилин 06.06.2025, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за невстановлених обставин ОСОБА_5 , придбав меч, який відноситься до контактної клинкової холодної зброї колючої та рублячої дії, після чого почав носити його при собі без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 06.06.2025 приблизно о 11 годині 55 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: місто Київ, вулиця Героїв Енергетиків, 18 був зупинений працівниками поліції, після чого в ході проведення огляду місця події за участі ОСОБА_5 , виявлено та вилучено меч, який відноситься до контактної клинкової холодної зброї колючої та рублячої дії, який він носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

29 липня 2025 року між прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001801 від 07.06.2025, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 263 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, а саме у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отримана згода обвинуваченого ОСОБА_5 на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладанні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, а тому просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, а саме у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив укладену з прокурором угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджене в ній покарання.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник просить затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, відповідно до ст. 314 КПК України, вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією); корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та якщо інформація щодо вчинення такою особою (особами) кримінального правопорушення буде підтверджена доказами, і за умови повного або часткового (з урахуванням характеру та ступеня участі особи у вчиненні злочину) відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо такі збитки або шкода були завдані); корупційних кримінальних проступків, нетяжких або тяжких корупційних злочинів, а також кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, у разі відсутності ознак вчинення цих кримінальних правопорушень у співучасті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, і за умови повного відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо таких збитків або шкоди було завдано); особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В даному випадку ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Суд переконавшись, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 угода є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, передбачені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

При вирішені питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується.

Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Таким чином, підсумовуючи питання щодо призначення покарання, суд, з урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують покарання, а також те, що ОСОБА_5 дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, угода про визнання винуватості укладена між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам КПК України та КК України, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання обвинуваченим винуватості та призначити ОСОБА_5 , покарання, яке узгоджене між сторонами кримінального провадження та вказано в угоді, а саме у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що покарання у виді штрафу, буде для обвинуваченого ОСОБА_5 необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно вимог ст. 124 КПК України, з ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта.

Заходи забезпечення в кримінальному провадженні не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 29.07.2025 року про визнання винуватості між прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001801 від 07.06.2025.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Речові докази в кримінальному провадженні: один предмет ззовні схожий на меч чорного кольору, який знаходиться у захисному чохлі, довжиною близько 60 сантиметрів - знищити; відеокамеру «Insta 360 Ace Pro», флеш-носій Micro SD карта об`ємом 32 гігабайти та флеш накопичувач з об`ємом пам`яті 128 GD - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави процесуальні витрати в сумі 2674 грн. 20 коп., за проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_7