№707/1522/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження №0000954 від 11.11.2024р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в с.Жеревпілля Київської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, утриманців не має, військовослужбовця за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше неодноразово судимого:

1) 17.07.2003р. Іванківським районним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

2) 01.07.2008р. Іванківським районним судом Київської області за ч.2 ст.248 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

3) 11.04.2016р. Іванківським районним судом Київської області за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 22.11.2016р. іспитовий строк скасовано, направлено для відбування покарання;

4) 13.12.2017р. Іванківським районним судом Київської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до остаточного покарання у виді 6 років позбавлення волі; 01.02.2022р. звільнений по УДО з невідбутим строком 1 рік 9 місяців 21 день, судимість не знята і не погашена,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 на посаді солдата резерву взводу резерву солдатського складу роти солдатського складу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», будучи придатним до військової служби, діючи з прямим умислом, свідомо, з мотивів тимчасово не виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, 10.10.2024р. о 08-00год. не з`явився вчасно на службу у військову частину НОМЕР_1 , яка дислокувалась у АДРЕСА_2 (більш точна адреса судом не зазначається в цілях безпеки) та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості для цього. А 13.11.2024р. ОСОБА_4 прибув до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується в Черкаській області Черкаському районі (більш точна адреса судом не зазначається в цілях безпеки).

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що це було восени 2024 року, він був на службі у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», це було в смт.Верхнячка, йому видали бронежилет, він його не хотів одягати, так як у нього були поперекові грижі. Однак бронежилет прийшлось одягнути, їх повели на стрільби, після чого йому стало погано. Його направили на огляд до лікаря, його лікували, а потім він поїхав додому. Вдома він пробув десь місяць, потім його забрали працівники поліції і відвезли у другу військову частину, де він пробув чотири дні, а на п`ятий день звідти втік. Знов був вдома в м.Києві за своїм місцем проживання, поки його знов не знайшли працівники поліції і не доставили в суд, де йому обрали запобіжний захід. Пояснив, що місце служби він покинув повторно. Просив направити його у військову частину для проходження військової служби.

Крім визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_4 , його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними акта за підсумками проведеного службового розслідування від 26.11.2024р., затвердженого командиром військової частини НОМЕР_2 , згідно якого ТВО командира роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_2 за підсумками службового розслідування було встановлено факт відсутності солдата ОСОБА_4 без поважних причин за місцем служби у військовій частині НОМЕР_2 у період з 16.11.2024р. по 26.11.2024р., що є порушенням ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та вбачаються ознаки кримінального правопорушення за ч.5 ст.407 КК України;

- даними витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 14.11.2024р. №343, згідно п.66 якого військовослужбовця за призовом по мобілізації солдата ОСОБА_4 , що незаконно перебуває поза межами військової частини (самовільно залишив військову частину) зараховано на тимчасовий облік до в/ч НОМЕР_2 , з 15.11.2024р. поставлено на котлове забезпечення;

- даними довідки-доповіді від 19.01.2025р. ТВО командира в/ч НОМЕР_2 про те, що солдат ОСОБА_4 був відсутній на вечірній перевірці на 20-00год. 16.11.2024р., на телефонні дзвінки не відповідає, фактично встановлено факт самовільного залишення ОСОБА_4 військової частини НОМЕР_2 ;

- даними постанови слідчого ДБР про зупинення досудового розслідування від 13.03.2025р., згідно якого встановлено факт проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, встановлено факт залишення підозрюваним військової частини 09.10.2024р., скерування до суду клопотання від 15.11.2024р. про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, встановлено ухилення підозрюваного від явки до суду, тому слідчим зупинено досудове розслідування та оголошено в розшук ОСОБА_4 ;

- даними протоколу затримання підозрюваної особи від 11.04.2025р., згідно якого 11.04.2025р. о 12-15год. затримано ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси;

- даними витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.10.2024р. №549, згідно якого наказано провести службове розслідування стосовно солдата ОСОБА_4 щодо неповернення останнього на військову службу після завершення лікування;

- даними довідки військово-лікарської комісії від 03.07.2024р., згідно якої комісією зроблено висновок про придатність ОСОБА_4 до військової служби;

- даними витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 06.07.2024р. №198, згідно якого солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 , поставлено на забезпечення, визначено оплату праці;

- даними витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 07.10.2024р. №301, згідно якого вважати солдата ОСОБА_4 таким, що вибув на лікування у КНП «Христинівська БЛ» з 07.10.2024р.;

- даними витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 11.10.2024р. №305, згідно якого вважати солдата ОСОБА_4 таким, що не повернувся з лікування з КНП «Христинівська БЛ» 09.10.2024р.;

- даними довідки-доповіді командира в/ч НОМЕР_1 від 11.10.2024р., згідно якої встановлено факт самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 (самовільне залишення лікувального закладу) солдатом ОСОБА_4 з 09.10.2024р.;

- даними витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 23.10.2024р. №248, згідно якого встановлено факт нез`явлення солдата ОСОБА_4 на військову службу до військової частини НОМЕР_1 в умовах воєнного стану, понад три доби;

- даними медичної характеристики ТВО начальника медпункту в/ч НОМЕР_1 від 15.10.2024р., згідно якої солдат ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні з 07.10.2024р. по 11.10.2024р. з діагнозом «Остеохондроз поперекового відділу хребта. Виражений больовий синдром». Був виписаний за порушення лікарняного режиму. За станом здоров`я займаній посаді відповідає.

Судом, за погодженням з учасниками кримінального провадження, враховуючи визнання вини обвинуваченим, вирішено не допитувати свідків.

Суд враховує, як характеризуючі матеріали, медичні документи, що надані обвинуваченим до суду, однак суд вважає, що вказані документи не спростовують факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення та не вказують на поважність причин нез`явлення Жигадла на військову службу.

Суд констатує, що обвинувачений проходив саме військову службу за призовом під час мобілізації, з відповідними обов`язками військовослужбовця. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Фактично, ОСОБА_4 після його призову на військову службу під час мобілізації, будучи придатним за станом здоров`я до проходження військової служби, ухилився від проходження військової служби, безпідставно покинувши розташування своєї військової частини, що є неприпустимим та незаконним. При цьому, з матеріалів справи (в т.ч. з ухвали Черкаського районного суду Черкакської обалсті від 30.01.2025р., а.с.41; постанови слідчого ДБР про зупинення досудового розслідування від 13.03.2025р. а.с.56-58) вбачається, що ОСОБА_4 повторно вчинив самовільне залишення військової частини, а саме: 10.10.2024р. не з`явився на військову службу, і в подальшому 13.11.2024р. його було доставлено в супроводі військовослужбовців Військової служби правопорядку до військової частини НОМЕР_2 . У подальшому, ОСОБА_4 повторно, 16.11.2024р. самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 . А вподальшому 11.04.2025р. він був затриманий працівниками поліції. До суду скеровувалось клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, однак, у зв`язку з неодноразовою неявкою підозрюваного, суд повернув клопотання прокурора згідно ухвали від 30.01.2025р. Суд враховує, що ОСОБА_4 неодноразово судимий, судимість не знята і не погашена. Тому, суд вважає необгрунтованими і безпідставними доводи сторони захисту про необхідність закриття кримінального провадження для продовження обвинуваченим військової служби. Суд вважає, що за таких обставин відсутні підстави для закриття провадження і застосування ч.5 ст.401 КК України.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.5 ст.407 КК України, як нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу обвинуваченого, який є неодруженим, утриманців не має; є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації у військовому званні «солдат»; раніше неодноразово судимий, що підтверджується вимогами про судимість, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, за місцем служби у в/ч НОМЕР_1 характеризується задовільно-негативно.

Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Враховуючи вказані обставини справи в сукупності, суд погоджується із думкою прокурора по справі щодо необхідності призначення ОСОБА_4 покарання у виді реального позбавлення волі, тому суд вважає, що перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства в даний час неможливе і необхідним кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч.5 ст.407 КК України. На думку суду, дане покарання відповідає інтересам суспільства в частині забезпечення принципу визначення необхідного та достатнього для виправлення особи покарання, яке в подальшому також сприятиме попередженню вчинення аналогічних кримінальних правопорушень іншими особами.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає. При цьому, суд враховує вимоги ч.1 ст.75 КК України щодо неможливості звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб, засуджених за ст.ст.403, 405, 407, 408, 429 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили суд вважає залишити попередній заставу. Після набрання вироком законної сили заставу необхідно повернути заставодавцю.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 370-371, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній заставу.

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн., що внесена 30.04.2025р. на рахунок ТУ ДСА України в Черкаській області повернути заставодавцю ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття під варту ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 строк його попереднього затримання та перебування під вартою з 11 квітня 2025 року по 30 квітня 2025 року включно із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги учасниками процесу до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою протягом 30 днів з дня вручення їй копії вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження за заявою можуть отримати в суді в секретаря копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1