ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1125/25 Справа № 203/2126/25 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 15 травня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000024 від 19 березня 2025 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, освіта повна середня, не одружений, дітей та інших утриманців не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_7

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 15 травня 2025 року задоволено клопотання прокурора та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 строком до 13 липня 2025 року з визначенням застави у розмірі 3 028 000 гривень.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого багатоепізодного корисливого кримінального правопорушення, вчиненого групою осіб, а також існують ризики, передбачених п.п. 1, 2 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі -КПК), а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків, продовжити свою протиправну діяльність. Наразі не проведені всі необхідні слідчі та розшукові дії, тому є підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу підорюваний може спотворити докази у кримінальному провадженні, при цьому сам факт вилучення певних доказів органом досудового розслідування не виключає можливості створення інших доказів та документів на їх спростування, зважаючи на те, що особа підозрюється у вчиненні злочину з використанням інших юридичних осіб. Слідчий суддя, врахував особу підозрюваного, наявність ризиків та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим та дійшов висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти встановленим ризикам.

Вирішуючи питання щодо встановлення застави, суд взяв до уваги, обставини кримінального правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_6 , зокрема підвищений ступінь суспільної небезпеки продовжуваного умисного кримінального правопорушення, велику кількість епізодів можливої протиправної діяльності, та з урахуванням змісту останнього абзацу ч. 5 ст. 182 КПК, враховуючи розмір заподіяних збитків, і при цьому одночасно складати безпідставний дохід підозрюваного та, як наслідок, істотного поліпшення його майнового стану, слід дійти до висновку про наявність виключного випадку, що зумовлює необхідність визначити розмір застави, вище максимального розміру, визначеного п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК. Враховуючи майновий стан підозрюваного, можливий обсяг доходів від протиправної діяльності, інші дані про нього, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, на рівні 1 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а в разі неможливості, то визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує про недоведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри. Матеріали, долучені до клопотання прокурора, не доводять фактичні обставини скоєння злочину відносно зазначених потерпілих саме ОСОБА_6 . Вважає, що заявлені ризики не доведені. Визначена судом першої інстанції застава є непомірною для підозрюваного, про що свідчить той факт, що ОСОБА_6 досі не було її внесено. Підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має міцні соціальні зв`язки, зареєстроване місце проживання, де проживає разом з матір`ю, отримав у 2024 році вищу освіту, відповідно до характеристики з місця навчання зарекомендував себе позитивно, має хронічне захворювання. На думку захисту, до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні підозрюваний в режимі відеоконференції та його захисник підтримали апеляційну скаргу захисника та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на її безпідставність, просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 197 КПК передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Як слідує з матеріалів справи, згідно з протоколом затримання від 14 травня 2025 року ОСОБА_6 був фактично затриманий в порядку ст. 208 КПК о 12 годині 39 хвилин 14.05.2025 року.

Таким чином, з огляду на вищевказане, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 197 КПК, якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, то це має суттєве значення для обчислення строку тримання під вартою, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов хибного висновку щодо встановлення строку тримання під вартою, а саме до 13 липня 2025 року, що перевищує строк застосування даного запобіжного заходу, встановлений ст. 197 КПК. Внаслідок чого ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали в суді апеляційної інстанції відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК.

Щодо клопотання слідчого та доводів апеляційної скарги по суті.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

З матеріалів провадження слідує, що у провадженні СВ Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області є матеріали кримінального провадження № 0000024 від 19 березня 2025 року за ч. 4 ст. 190 КК.

14 травня 2025 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК.

14 травня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Так, наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, при цьому, обставини, що дають підстави підозрювати його, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, зокрема протоколами допиту потерпілих, протоколами огляду веб-ресурсів сторінки «Тік Ток», платформи «OLX» від 16.04.2025, платформи «Prom.ua» від 22.04.2025, протоколами проведення НСРД у вигляді зняття інформації з електронних інформаційних систем від 29.04.2025, від 05.05.2025, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії втручання у приватне спілкування шляхом аудіо-контролю особи, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за місцем від 05.05.2025 та іншими доказами, копії яких долучені до клопотання слідчого.

Апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Таким чином, доводи захисника про недоведеність стороною обвинувачення обґрунтованої підозри, апеляційний суд відхиляє з огляду на сукупність доказів, долучених до клопотання слідчого.

В даному провадженні пред`явлена ОСОБА_6 підозра не є вочевидь безпідставною, а причетність останнього до вчинення інкримінованого йому злочину є достатньо вірогідною для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Санкція ч. 4 ст. 190 КК передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Перевіривши доводи апеляційної скарги сторони захисту, що заявлені ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, не доведені стороною обвинувачення, суд апеляційної інстанції вважає їх неспроможними, а клопотання слідчого щодо наявності ризиків у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховування або спотворення будь-яких з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих, продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, є обґрунтованим.

Так, стосовно підозрюваного існує обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК, яке за правилами ст. 12 КК є тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 8 років, що саме по собі може спонукати останнього до спроби уникнути ймовірного покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, безумовно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Надаючи оцінку можливості переховування підозрюваного від слідства і суду, колегія суддів бере до уваги, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК, обґрунтовано існує, враховуючи, що наразі не проведені всі необхідні слідчі та розшукові дії, тому є підстави вважати, що без застосування відповідного запобіжного заходу підозрюваний може спотворити докази у кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих у кримінальному провадженні апеляційний суд враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

У зв`язку з чим, апеляційний суд вважає, що існує достатня ймовірність того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на потерпілих, зокрема шляхом підкупу, погроз, залякування, з метою зміни їх показів та уникнення кримінальної відповідальності.

Реальним є ризик можливого продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , оскільки останній, хоча є раніше не судимим, проте обґрунтовано підозрюється у вчиненні багатьох епізодів протиправної діяльності, а також офіційно непрацевлаштований та не має легального постійного джерела доходу.

Разом з тим, апеляційний суд вважає недоведеним стороною обвинувачення заявлений ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки належних доказів в підтвердження цьому стороною обвинувачення не надано.

Враховуючи, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії та органу слідства необхідно провести низку слідчих та процесуальних дій, тому забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

З огляду на вищевикладене, доводи захисника про недоведеність заявлених стороною обвинувачення ризиків та можливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неспроможними.

Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК).

Суд апеляційної інстанції також зважає на доводи захисника про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, однак вказані обставини не можуть бути самодостатньою підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки на даному етапі досудового розслідування забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти заявленим ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі сторона захисту також ставить питання про зменшення розміру застави.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається, зокрема щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Обставини інкримінованого ОСОБА_6 злочину, ступінь його суспільної небезпечності та тяжкість кримінального правопорушення дають апеляційному суду підстави для виходу за межі граничного розміру застави, який з достатнім рівнем буде гарантувати належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та зможе нівелювати встановлені ризики з огляду на звернення застави в дохід держави у разі порушення ним покладених обов`язків.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, суд приймає до уваги, обставини кримінального правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , зокрема підвищений ступінь суспільної небезпеки даного продовжуваного умисного злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, велику кількість епізодів, враховуючи також його майновий стан, факт придбання ним у власність транспортного засобу за відсутності офіційного постійного місця роботи та з урахуванням змісту останнього абзацу ч. 5 ст. 182 КПК слід дійти до висновку про наявність виключного випадку, що зумовлює необхідність визначити розмір застави, вище максимального розміру, визначеного п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК та встановити заставу у розмірі 1000 прожиткових мінімумів, що становить 3 028 000 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали в суді апеляційної інстанції відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК.

Керуючись статті 132, 176, 177, 183, 193, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 15 травня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

Застосувати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 12 липня 2025 року.

Визначити, що у разі внесення підозрюваною або іншою фізичною або юридичною особою застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3028 000 (три мільйони двадцять вісім тисяч) гривень 00 копійок, підозрюваний ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти, покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- утриматися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомлення про причини своєї неявки, або порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Строк дії обов`язків встановити до 12 липня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3