Справа № 191/2688/23
Провадження № 1-і/191/1/25
У Х В А Л А

іменем України

22 травня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання прокурора Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000360 від 18.04.2023 року,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

22 травня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання прокурора Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою на 60 днів.

У клопотанні прокурор обґрунтовує існування ризику переховуватися від органу досудового розслідування та або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що відсутні докази, які підтверджують наявність ризиків, зазначеним прокурором, та враховуючи тривалість розгляду кримінального провадження, будь-які ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України взагалі втрачають свою обґрунтованість. Вважає, що є всі підстави застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки обвинувачений має постійне офіційне місце роботи, постійне місце проживання, характеризується позитивною, або визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку його тримання під вартою.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому.

При вирішенні заявленого клопотання, суд приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією, у зв`язку з чим існує ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

В контексті зазначеного, суд зауважує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року, Європейського суду з прав людини вказав, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так суд враховує, що ОСОБА_5 раніше судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, має не зняту та непогашену судимість, обвинувачується у кримінальному правопорушенні, вчиненому через рік після його звільнення з місць позбавлення волі, тому є ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Водночас, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст.183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, в цьому контексті суд зауважує, що працевлаштування обвинуваченого післ відбуття покарання за попереднім вироком, наявність у нього міцних соціальних зв"язків не виступили стимулюючим фактором в протитправній поведінці ОСОБА_5 , у зв`язку з чим вважає за можливе, продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Розмір застави визначити відповідно до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 314-316 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію раніше застосованого у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на строк 60 днів, до 20 липня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Встановити, що у разі внесення ОСОБА_5 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680,00 грн., ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення визначеного розміру застави покласти на ОСОБА_5 виконання наступних обов`язків:

прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним викликом;

не відлучатися з населеного пункту, в якому обвинувачений проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1