КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/4557/2025 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2025 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, у кримінальному провадженні №0002127 від 28 травня 2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2025 року клопотання старшого слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 постановлено обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 19 год 00 хв. 28 травня 2025 року.

Строк дії ухвали слідчого судді визначено до 26 липня 2025 року.

Не погоджуючись з указаною ухвалою захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Уважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та невмотивованою.

У мотивування скарги зазначає, що стороною обвинувачення не доведені ризики, передбачені статтею 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 не має на меті переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а сторона обвинувачення тільки посилається на тяжкість злочину, однак не обґрунтовує які має докази з цього приводу.

Наголошує, що підозрюваний ОСОБА_7 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закордонного паспорту не має, офіційно не працює, а отже не має джерело доходу щоб виїхати, батьків не має.

Вказує, що ОСОБА_7 не може фізично знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування вже вилучені всі необхідні речі, документи у підозрюваного; ОСОБА_7 ніяким чином не може впливати на свідка та потерпілу у кримінальному провадженні з метою зміни ними свідчень.

Повідомляє суд, що підозрюваний ОСОБА_7 під час затримання повністю визнав свою вину та щиро розкаюється у скоєному, свідком по справі є його рідна сестра та потерпіла дружина, які вже допитані.

Посилається на те, що підозрюваний не буде перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки визнав свою вину, розкаюється, одразу пішов на співпрацю з органом досудового розслідування, надав пояснення.

Також зазначає, що ОСОБА_7 не має на меті вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, підозрюваний повідомив у судовому засіданні, що любить жінку і не має на меті їй нашкодити, раніше не судимий.

Уважає, що судом першої інстанції не було враховано щире каяття підозрюваного та інші обставини, які мають істотне значення, а саме: наявність дев`ятирічного сина, який фактично залишається без догляду батьків, оскільки мати знаходиться у лікарні, а сестра підозрюваного працює змінами у торговій сфері з графіком тиждень через тиждень.

Зауважує, що при винесенні оскаржуваної ухвали слідчий суддя не врахував, що частина перша статті 183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0002127, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 28 травня 2025 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повернувся до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та пройшовши до спальні, розпочав словесний конфлікт зі своєю дружиною ОСОБА_10 на ґрунті ревнощів.

Під час вказаного конфлікту ОСОБА_7 , керуючись раптово виниклим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з використанням ножа господарсько-побутового призначення, який дістав зі своєї сумки, наніс ним ОСОБА_10 чотири удари в область шиї та грудної клітини справа, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки справа, колото-різаної рани шиї справа, двох непроникаючих колото-різаних ран задньої поверхні грудної клітки справа, емфіземи м`яких тканин грудної клітки справа та гемо пневмотораксу справа.

28 травня 2025 року ОСОБА_7 затриманий в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України.

29 травня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України.

30 травня 2025 року до Дарницького районного суду м. Києванадійшло клопотання старшого слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, у кримінальному провадженні №0002127 від 28 травня 2025 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2025 року клопотання старшого слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 постановлено обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 19 год 00 хв. 28 травня 2025 року.

Строк дії ухвали слідчого судді визначено до 26 липня 2025 року.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно частин першої, другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання. Підозра ОСОБА_7 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного з кримінальним правопорушенням, а під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваного у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує прокурор.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 28 травня 2025 року; довідкою КНП «КМКЛ ШМД» №3864 від 28 травня 2025 року; протоколами прийняття заяви та допиту потерпілої ОСОБА_10 від 28 травня 2025 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 28 травня 2025 року; протоколом затримання ОСОБА_7 від 28 травня 2025 року, а також іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Також, слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що прокурором доведена наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків та потерпілої у кримінальному провадженні.

Окрім того, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років, отже, очікування можливого суворого вироку та усвідомленням підозрюваним невідворотності покарання у разі визнання його винним може мати значення для ризику переховування.

Взявши до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме вчинення його із застосуванням насильства і у стані алкогольного сп`яніння, те, що свідки є родичами підозрюваного, проживають з ним за однією адресою, слідчий суддя дійшов висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки, не будучи обмеженим у вільному доступі до свідків, підозрюваний може здійснювати на них вплив з метою спонукання до зміни показань, перекручування або спотворення раніше повідомлених ними обставин.

При цьому, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, його вік та відсутність у матеріалах справи застережень щодо стану його здоров`я, відсутність постійного місця роботи та джерел доходів, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність іншого місця проживання, ніж квартира, у якій був вчинений злочин.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даному етапі досудового розслідування жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також місцевим судом обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, зважаючи на положення частини четвертої статті 183 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи у сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, у сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, колегія суддів уважає безпідставними та такими, що не спростовані стороною захисту.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного у сукупності, його вік, обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме вчинення його із застосуванням насильства і у стані алкогольного сп`яніння та те, що свідки є родичами підозрюваного, проживають з ним за однією адресою, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України.

Викладеними вище обставинами, які встановлені судом першої інстанції при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 , спростовуються доводи скаржника щодо неналежності та необґрунтованості доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

При цьому, посилання захисника на те, що підозрюваний ОСОБА_7 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; закордонного паспорту не має; офіційно не працює, а отже не має джерело доходу щоб виїхати; батьків не має; раніше не судимий; під час затримання повністю визнав свою вину та щиро розкаюється у скоєному; любить жінку і не має на меті їй нашкодити, має дев`ятирічного сина, який фактично залишається без догляду батьків, оскільки мати знаходиться у лікарні, а сестра підозрюваного працює змінами у торговій сфері з графіком тиждень через тиждень, не є достатньою підставою для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4