Провадження №1-кп/523/18/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0000422 від 29.04.2014р., за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Макіївка Донецької області, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера за віком, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Пересипського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження №0000422 від 29.04.2014р. за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

З обвинувального акту та доданих до нього матеріалів вбачається, що 28.04.2014р., приблизно о 10год. 30хв., ОСОБА_7 порушив правила безпеки дорожнього руху України, а саме порушення вимог п/п б) п. 2.3, п.п. 10.1, 10.4 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), якими передбачено:

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 10.4 «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот»;

Порушення виразилися в тому, що він, у зазначений день та час, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Т4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у денний час доби, в умовах

необмеженої видимості, рухався по асфальтобетонному сухому дорожньому покриттю вул. Нежданової в Суворовському районі м. Одеси, де організований двосторонній однорядний рух (дорожньої розмітки не має), з боку Крижановського узвізу в напрямку вул. Бадаєва, по правій смузі свого напрямку руху.

Наближаючись до будинку № 48 по вул. Нежданової та розташованого зліва по ходу руху Кривобалківського цвинтаря, ОСОБА_7 за дорожньою обстановкою не слідкував, відповідно не реагував на її зміну, був неуважним, діючи самовпевнено, почав виконувати поворот ліворуч поза перехрестям від правого краю проїзної частини, завчасно не зайнявши відповідне крайнє положення на проїзній частині, не переконався у тому, що це буде безпечним та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не переконався у відсутності транспорту, виїхав на смугу зустрічного напрямку, не надав дорогу та скоїв зіткнення з мопедом марки «Honda Dio», без реєстраційного номеру, під керуванням водія ОСОБА_8 , який здійснював рух по вул. Нежданової у прямому попутному йому напрямку руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію мопеду ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток основи черепа, які супроводжувалися крововиливами під м`якою мозковою оболонкою та в речовину стволового відділі головного мозку та ускладнення черепно-мозкової травми - набряк головного мозку, які, відповідно до висновку № 255-1520 судово-медичної експертизи від 29.05.2014, спричинили його смерть на місці події.

Вказані умисні дії Ткачишина органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

На обґрунтування висунутого обвинувачення органи досудового розслідування зібрали докази, зазначені у Реєстрі матеріалів досудового розслідування, які були досліджені в судовому засіданні.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 звернулася до суду із письмовим клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки обвинуваченому інкримінується вчинення кримінального правопорушення, що мало місце у 2014 році.

В судовому засіданні, суд роз`яснив обвинуваченому право заперечувати проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, на що останній визнав провину у вчиненні інкримінованого йому злочину і надав згоду на закриття кримінального провадження.

Суд, не даючи оцінку зібраним у справі доказам, з`ясувавши наявність підстав для закриття кримінального провадження, дійшов висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_9 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням строків давності за наступних підстав.

Так, відповідно зі ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за його вчинення передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Згідно до положень ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Таким чином, з дня скоєння злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , сплило більше десяти років, а підстав для зупинення чи переривання строків давності у справі не виявлено.

За таких обставин, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 відповідно до ст.49 КК України і ст.284 КПК України підлягає закриттю.

Щодо цивільного позову представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи

винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при закритті кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності суперечить вказаним вище нормам закону.

Згідно із роз`ясненнями, які закріплені у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31 березня 1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття провадження з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, роз`яснення, закріплені у зазначеній Постанові Пленуму Верховного Суду України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

У той же час, у випадку закриття кримінального провадження, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку із закриттям кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності, заявлений цивільний позов слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до актів експертних досліджень, витрати на проведення експертиз склали 442,26грн., 442,26грн., 2211,30грн., 492грн.

Згідно із ч.1 ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою. Пунктом 3 ч.1 ст.118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів. Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Так, згідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17 КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Так, враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 закривається за нереабілітуючими підставами, а тому процесуальні витрати за залучення експертів необхідно стягнути з Ткачишина на рахунок держави.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.49 КК України, ст.ст.369-372, 284, 286, 288 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000422 від 29.04.2014р. за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - закрити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України від кримінальної відповідальності, на підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи - залишити без розгляду.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 442,26грн., 442,26грн., 2211,30грн., 492грн. за проведення експертних досліджень - стягнути з ОСОБА_7 в повному обсязі, на користь держави.

Речові докази: CD диск із відеозаписом залишити при матеріалах кримінального провадження; автомобіль марки «Volkswagen Т4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 23.04.2020 вважати повернутими за належністю обвинуваченому ОСОБА_7 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.08.2014р.

На ухвалу може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1