Справа № 190/1029/25
Провадження №1-в/190/147/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

засудженого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. П`ятихатки справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання в Державній установі «П`ятихатська виправна колонія №122»,

про зарахування у строк відбування покарання

термін перебування під домашнім арештом,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить вирішити питання щодо зарахування у строк відбування покарання у виді позбавлення волі час перебування під домашнім арештом з 10.11.2022 до фактичного затримання для відбування покарання з 15.12.2022 року.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки із досліджених матеріалів особової справи не вбачається, що до засудженого застосовувався запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 Кримінального процесуального кодексу України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі про інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З матеріалів особової справи судом встановлено, що:

згідно протоколу затримання від 15.12.2022 року, - ОСОБА_4 був затриманий на підставі вироку Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10.11.2022;

згідно вироку Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10.11.2022, - ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі; початок строку відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, а саме з моменту його затримання для виконання цього вироку. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати;

згідно вироку Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07.05.2024, - ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та покарання, призначеного вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10.11.2022, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 років позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 07 травня 2024 року; в строк відбування покарання зарахувати частково відбуте покарання за попереднім вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10.11.2022 у вигляді позбавлення волі з 15.12.2022 по 06.05.2024.До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

28.03.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23.08.2023.

Відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 3342-IX від 23.08.2023), домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Однак, з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 не вбачається, що до нього було застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування у строк відбування покарання у виді позбавлення волі термін перебування під домашнім арештом, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з дня отримання копії ухвали.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1