Справа № 357/564/23
У Х В А Л А

26 травня 2025 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, яка полягає не поверненні тимчасово вилученого майна,

установив:

до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, яка полягає не поверненні тимчасово вилученого майна, у якій він просив суд зобов`язати орган досудового розслідування слідчий відділ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, повернути власнику тимчасово вилучене у нього майно під час проведення обшуку у зазначеному кримінальному провадженні, а саме: 11.02.2023, в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , вилучене майно, а саме: повернути ОСОБА_4 , в межах розслідування кримінального провадження № 0000596 від 06.09.2021 року : грошові кошти в сумі 1600 доларів США, 400 Євро, та мобільний телефон Самсунг з номером абонента Лайф НОМЕР_1 .

Від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Інші учасники процесу, повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явились.

Відповідно до ст. 107 КПК України, у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та кримінального провадження№ 0000596 від 06.09.2021 року, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 26 КПК передбачено, що кримінальне провадження ґрунтується на засадах диспозитивності. Це означає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Таким чином, надаючи оцінку доводам скарги слідчий суддя обмежений вимогами, заявленими скаржником.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником. Аналіз зазначеної норми свідчить, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством, тобто дії, які слідчий зобов`язаний був вчинити відповідно до закону під час досудового розслідування кримінального провадження.

11.02.2023, в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , вилучене майно належне ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти в сумі 1600 доларів США, 400 Євро, та мобільний телефон Самсунг з номером абонента Лайф НОМЕР_1 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 167, ч. 2 ст. 168 КПК України вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна, оскільки було вилучено під час проведення обшуку, власник фактично позбавлений можливості володіти, користуватися та розпоряджатися цим майном з тих підстав, що слідчий вважає вказане майно таким, що зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.

На даний момент власник майна не повідомлений слідчим, прокурором про факт подання на розгляд слідчого судді, клопотання про арешт тимчасового вилучення майна, не дивлячись на наявність контактних даних, вилучене майно повернуто не було.

Ухвали про арешт тимчасово-вилученого майна, власник також не отримував.

Оскільки стосовно зазначеного вилученого майна станом на сьогодні не накладено арешт і воно перебуває у володінні органу досудового розслідування без належної правової підстави, слідчий суддя вважає зобов`язати орган досудового розслідування повернути дане майно його власнику.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених частиною п`ятоюстатті 171 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи те, що прокурором та слідчим не було подано до слідчого судді клопотання, про арешт тимчасово вилученого майна, останнє негайно підлягає поверненню особі у якій воно було вилучено.

Керуючи ст. ст.168,169, ч. 5 ст.171, ст.ст.303-309 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, яка полягає не поверненні тимчасово вилученого майна, задовольнити.

Зобов`язати орган досудового розслідування слідчий відділ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, повернути власнику ОСОБА_4 тимчасово вилучене у нього майно під час проведення обшуку у зазначеному кримінальному провадженні, а саме: 11.02.2023, в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , вилучене майно, а саме: повернути ОСОБА_4 , вилучені три роки назад, в межах розслідування кримінального провадження № 0000596 від 06.09.2021 року : грошові кошти в сумі 1600 доларів США, 400 Євро, та мобільний телефон Самсунг з номером абонента Лайф НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1