Провадження № 1-кс/947/6984/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання т.в.о. старшого дізнавача СД СП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000010 від 12.01.2025 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, 11.01.2025 до Відділення поліції №4 Хмельницького РУП надійшла заява ОСОБА_5 про те, що 11.01.2025 невідома особа, у шахрайський спосіб, під час телефонного спілкування з мобільного номеру НОМЕР_1 , під приводом непритягнення доньки до кримінальної відповідальності, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 у сумі 40000 грн., які остання надіслала за допомогою послуги у відділенні Нової пошти, на банківську картку № НОМЕР_2 , чим спричинила майнової шкоди потерпілій на вказану суму.

Під час здійснення досудового розслідування було встановлено, що банківська картка № НОМЕР_2 зареєстрована в АТ КБ «ПриватБанк» на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в ході проведення його допиту в якості свідка, добровільно видав зазначену банківську картку співробітникам поліції для долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу, яку було оглянуто та поміщено до сейф-пакету №ICR0134582.

В рамках досудового розслідування кримінального провадження зазначену банківську картку визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, у органа досудового розслідування виникла необхідність в арешті вищезазначеного майна, яке визнано речовим доказом та має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Дізнавач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву в якій клопотання підтримала та просила розглянути у її відсутності.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що добровільно видане майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Відповідно до матеріалів клопотання, постановою дізнавача від 14.05.2025 року вищевказане майно визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на добровільно видане майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. старшого дізнавача СД СП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000010 від 12.01.2025 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на банківську картку «Універсальна» з № НОМЕР_2 , зеленого кольору, зареєстровану в АТ КБ «ПриватБанк».

Виконання ухвали покласти на т.в.о. старшого дізнавача СД СП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1