Справа №760/9303/25 1-кс/760/5313/25
У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача ВД Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000034 від 10 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача ВД Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000034 від 10 січня 2024 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та передчасною, оскільки у постанові зазначено, що під час допиту лікаря ОСОБА_5 , остання підтвердила те, що внесла завідомо неправдиві відомості при складанні офіційного медичного документа - виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 14529 від 01 січня 2024 року. Водночас, 02 квітня 2025 року, при ознайомленні з матеріалами справи ним було виявлено відсутність оригіналу підробленого документу в матеріалах, що вказує на умисну фальсифікацію доказів по даній справі. При цьому, заявник долучав ці докази самостійно, при його допиті.

Враховуючи вищевикладене, просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження..

Особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав скаргу з підстав, викладених у ній та просив її задовольнити.

Дізнавач, постанова якої оскаржується, в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Згідно з частиною третьою статті 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 26 КПК України передбачено що, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд вважає за можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність дізнавача на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу та дослідивши додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Положеннями частини першої статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що відділом дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 10 січня 2024 року за частиною першою статті 358 КК України.

Відомості до ЄРДР були внесені на підставі заяви ОСОБА_3 від 09 січня 2024 року на адресу відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, яка містила повідомлення про видачу заявнику підробленої довідки про стан здоров`я за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, 17 в КМКЛ № 4.

25 березня 2025 року старший дізнавач ВД Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , за погодженням з т.в.о. заступника начильника ВД Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 винесла постанову про закриття кримінального провадження № 0000034 від 10 січня 2024 року на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення.

В мотивувальній частині постанови дізнавач зазначила, що «Під час досудового розслідування було проведено заходи направлені на встановлення та документування злочинної діяльності, встановлено, що наявна відповідна документаціє є законна. Крім цього, інших доказів, які б вказували на наявність умислу на протиправні дії здобуто не було.

Крім того, у ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 358 КК України, а за таких обставин дане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі частини першої пункту 2 статті 284 КПК України.

Так, з урахуванням викладеного, дослідивши обставини кримінального провадження, у зв`язку з тим, що під час досудового розслідування доказів, тобто фактичних даних, які вказують на вчинення окремими особами дій, прямо передбачених диспозицією правової норми Особливої частини за якою проводиться досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню, встановлено не було, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходимо до висновку, що провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення».

Згідно з частиною другою статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зі змісту статті 84 КПК України вбачається, що обставини кримінального провадження встановлюються на підставі доказів, тобто фактичних даних, отриманих у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У свою чергу, статтею 91 КПК України визначено, що доказуванню у кримінальному провадженні підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Крім того, статтею 284 КПК України визначено вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Зі змісту частини п`ятої статті 110 КПК України вбачається, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідчий суддя встановив, що вона містить зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Так, дізнавачем було повно встановлено обставини, які є важливими для кримінального провадження та стосувалися діяльності лікарів КМКЛ № 4 стосовно видачі ОСОБА_3 підробленої довідки про стан здоров`я.

Такі обставини дізнавач встановив на підставі фактичних даних, одержаних за наслідками проведення слідчих та процесуальних дій, а саме допитів свідків: ОСОБА_7 (лікар-терапевт відділення внутрішніх хвороб) ОСОБА_5 (лікар-терапевт відділення внутрішніх хвороб), а також допиту потерпілого ОСОБА_3 ; тимчасового доступу до речей і документів.

Зі змісту допитів лікарів встановлено, що ОСОБА_3 постійно не знаходився в палаті, оскільки самостійно кудись йшов і міг повернутися на наступний день, тому надати йому медичну допомогу можливості не було. У зв`язку з викладеним, у нього запитали чи добре він себе почуває, чи потрібна йому медична допомога, після чого він погодився виписатися з лікарні та йому було надано відповідну виписку. Крім того, внутрішньо-м`язові уколи не проводились, оскільки 31 грудня 2023 року, коли ОСОБА_3 потрапив до лікарні, він одразу кудись пішов та прийшов 01 січня 2024 року, тому уколи зробити було неможливо, а зранку вже не було потреби, оскільки від ОСОБА_3 не надійшло скарг при яких їх застосовують. У виписці було зазначено, що лікування проведено, а саме: омепразол 20 мг; янумет 100 1т/д; дротаверін 2.0 в/м, та метоклопромід 2.0 в/м, яке вказав попередній лікар при огляді 31 грудня 2024 року як рекомендації для проведення подальших дій, при цьому, дані записи автоматично підтягуються, але на той момент ОСОБА_5 не було відомо, що дані ін`єкції не були проведені, тому вона не видалила цю інформацію.

Також, дізнавач в оскаржуваній постанові детально проаналізувавши фактичні обставини видачі потерпілому довідки про стан здоров`я, навів мотиви прийняття оскаржуваної постанови та їх обґрунтування, зазначивши, що видана ОСОБА_3 медична документація є законною.

Далі, дізнавач в оскаржуваній постанові зробив посилання на положення КПК, які стали підставою для прийняття такої постанови, зокрема, на пункт 2 частини першої статті 284 КПК, який визначає, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Отже, на переконання слідчого судді, слідчий дотримався вимог частини другої статті 9, статті 110 КПК, всебічно, повно і неупереджено дослідив обставини кримінального провадження та надав їм належну правову оцінку в оскаржуваній постанові.

У свою чергу, посилання особи, яка подала скаргу на те, що у матеріалах кримінального провадження відсутній оригінал виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 14529 від 01 січня 2024 року, який був наданий ним під час його допиту, що свідчить про фальсифікацію доказів органом дізнання, оцінюються слідчим суддею критично як підстава для скасування постанови, оскільки під час дослідження матеріалів кримінального провадження слідчим суддею було встановлено наявність оригіналу медичної картки стаціонарного хворого № 14529, а також епікризу виписного № 14529, що були отримані в ході тимчасового доступу до речей і документів. Таким чином, при винесені оскаржуваної постанови дізнавачем були досліджені у повному обсязі оригінали лікарських документів законність яких викликала сумніви у заявника.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши фактичні дані досудового розслідування в їх сукупності, слідчий суддя вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та положенням закону про кримінальну відповідальність висновок викладений в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 358 КК України та вважає відсутніми підстави для її скасування та відповідно задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 24, 36, 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача ВД Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 25 лютого 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000034 від 10 січня 2024 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1