У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002503 від 05.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції до 11.08.2023),

встановив:

До слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому прокурор просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 120), загальною площею 44.9 кв. м, житловою площею 27.3 кв. м, право власності на яку на час звернення з клопотанням до суду зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , номер відомостей про речове право: 56783890), шляхом заборони відчуження вказаної квартири.

В обгрунтування клопотання зазначено, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002503 від 05.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України, на підставі постанови прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова від 15.05.2025 про визначення підслідності кримінального правопорушення.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Десятої Харківської Державної нотаріальної контори ОСОБА_5 30.07.1997, ОСОБА_6 отримала у спадщину квартиру АДРЕСА_1 у зв?язку із смертю своєї матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно актового запису про смерть №14519 від 09.10.2019, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Факт смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №10-12/1873-Дм/19 від 04.10.2019, виданим відділом судово-медичних експертиз трупів ХОБСМЕ, свідоцтво про смерть не видавалось.

Наприкінці 2022 року невстановлені особи підробили договір дарування квартири від 29.09.2011 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 (нотаріальний бланк серії ВРМ №943775), яким ОСОБА_6 , начебто подарувала вищевказану квартиру гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (код НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт гр. України серії НОМЕР_3 виданий Синельниківським МР УМВС 27.06.2007).

В подальшому, а саме 09.02.2023 ОСОБА_9 звернувся до державного реєстратора Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_10 , яка на підставі вказаного договору дарування здійснила державну реєстрацію права власності вказаної квартири за ОСОБА_9 .

07.03.2023 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , який здійснює діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , перереєстровано вказану квартиру з ОСОБА_9 на ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (код НОМЕР_4 ) на підставі договору купівлі-продажу №683 виданого 07.03.2023.

Згідно відповіді з Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) - наказом головного управління юстиції у м. Києві 04.04.2012 №618 діяльність приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 припинена за особистою заявою про припинення приватної нотаріальної діяльності з 04.04.2012.

21.04.2023 документи діловодства та архів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 передано до державного нотаріального архіву. Згідно повного витягу з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів бланки ВРМ 00 передано 12.08.2011 приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , а бланк ВРМ 943775 витрачено 29.09.2011 з кодом 1-договір про відчуження нерухомого майна, крім зелених ділянок, реєстратор ОСОБА_8 .

Згідно відповіді з Київського державного нотаріального архіву, відповідно до перевірки документів архіву приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за 29.09.2011 року договір дарування між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 не посвідчувався.

23.09.2024 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , яка здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_4 , перереєстровано вказану квартиру з ОСОБА_12 на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (код НОМЕР_5 ) на підставі договору дарування №490 виданого 23.09.2024.

Наведене вказує на те, що невстановлені особи шляхом шахрайства, за допомогою підробки документів, заволоділи квартирою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 120), яка за життя належала на праві на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Десятої Харківської Державної нотаріальної контори ОСОБА_5 30.07.1997, ОСОБА_6 .

24.07.2025 слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_14 винесено постанову про визнання речовим доказом квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 120), право власності зареєстровано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , номер відомостей про речове право: 56783890).

В обгрунтування накладення арешту прокурор вказав, що на даний час існують підстави для накладення арешту на вищевказану квартиру шляхом заборони будь-яким особам здійснювати її відчуження, оскільки особа, за якою на теперішній час зареєстроване право власності на цей об`єкт нерухомого майна в Державному реєстрі прав, не є його законним власником, що, з урахуванням виявлення відповідного кримінального правопорушення, вказує на те, що за відсутності арешту існує висока ймовірність відчуження такою особою (від імені такої особи) згаданого майна третім особам (в т.ч. добросовісним набувачам), чим, зокрема, буде суттєво ускладнено можливість захисту порушених інтересів законного власника.

Крім того, прокурор просив розглядати клопотання без виклику власника для забезпечення арешту майна.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримують в повному обсязі.

На підставі ч.2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання здійснюється без повідомлення власника майна.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно положень ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до, зокрема, передачі майна.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п. 67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п. 44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).

Також, з метою дотримання принципу верховенства права, органи влади повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання та збереження доказів, які стосуються події злочину. Це не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Зазначені усталені принципи були висловлені, у тому числі, у справах: «Холодков і Холодкова проти України» (заява 29697/08, рішення від 07 травня 2015), «Сердюк проти України» (заява 61876/08, рішення від 12 березня 2015), «Мащенко проти України» (заява №42279/08, рішення від 11 червня 2015).

Незастосування арешту майна може призвести до відчуження квартири, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Так, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, яке є предметом злочину.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує і те, що в даному випадку обмеження права власності (володіння) є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

На підставі викладеного, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 120), загальною площею 44.9 кв. м, житловою площею 27.3 кв. м, право власності на яку на час звернення з клопотанням до суду зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , номер відомостей про речове право: 56783890), шляхом заборони відчуження вказаної квартири.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя