Справа №766/6344/25
н/п 1-кс/766/3496/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідувань злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001774 від 22.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України,

встановила:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, власником якого є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на транспортний засіб: марки «ВАЗ», моделі «21103», сірого кольору, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Обґрунтування клопотання:

Відділом розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001774 від 22.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

22.09.2023 до ЧЧ ВП №1 Каховського РВП ГУНП в Херсонській області надійшла заява ОСОБА_5 , 1996 р.н. про те, що в травні місяці 2023 військові рф незаконно заволоділи належним їй транспортним засобом ВАЗ 21103, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на окупованій території за адресою: Херсонська область, Каховський район, Горностаївська територіальна громада, с. Каїри, вул. Шевченка, 1-г.

19.06.2024 у зв`язку з неефективністю проведення досудового розслідування слідчими СВ УСБ України в Херсонській області на підставі ч. 5 ст. 36 КПК України проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні доручено СУ ГУНП в Херсонській області.

Під час досудового розслідування 23.09.2023 було допитано ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка надала показання, що 25.15.2023 військовими рф було викрадено транспортний засіб марки «ВАЗ», моделі «21103», сірого кольору, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який знаходився в Херсонській обл.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21103», сірого кольору, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 .

19.06.2024 зазначений вище транспортний засіб оголошено у розшук.

09.04.2025 зазначений вище транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він є предметом вчинення даного кримінального правопорушення так як у результаті заволодіння цим майном діями військових рф спричинено матеріальні збитки, а також вказаний транспортний засіб може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, тобто містить ознаки, зазначені в ст. 98 КПК України, як речовий доказ.

Згідно з ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи вищевикладене, виникає необхідність у накладені арешту на майно, як на речовий доказ у даному кримінальному провадженні, адже є ймовірність того, що незастосування арешту може призвести до пошкодження, псування, знищення вказаного транспортного засобу.

Беручи до уваги вищевикладене, що зазначений транспортний засіб, має значення речового доказу та є предметом кримінального правопорушення, з метою збереження речового доказу, запобігання можливості його відчуження, пошкодження або знищення, та з метою проведення відповідних судових експертиз в подальшому, необхідно накласти арешт на вказане майно.

Доводи сторін у справі.

Слідчий, прокурор та власник майна про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, слідчий направив заяву про розгляд клопотання у його відсутності. Інші учасники процесу причин неявки в судове засідання не повідомили, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Згідно положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування розгляду за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Мотивація суду:

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, якою визначено, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що повинен врахувати слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001774 від 22.09.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, а саме: жорстоке поводження з військовополоненими або цивільним населенням, вигнання цивільного населення для примусових робіт, розграбування національних цінностей на окупованій території, застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом, інші порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також віддання наказу про вчинення таких дій.

Обставини правопорушенні викладені у клопотанні.

Постановою слідчого від 09.04.2025 транспортний засіб: автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21103», сірого кольору, 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному проваджені № 0001774.

Відповідно до інформації з інформаційної підсистеми «Гарпун» Інтегрованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», доданої до клопотання, 22.09.2023 зазначений транспортний засіб оголошено у розшук.

З долучених до клопотання документів вбачається, що власником зазначеного транспортного засобу є ОСОБА_5 .

Таким чином, транспортний засіб, на який просить накласти арешт слідчий, є безпосереднім предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, зберігає на собі сліди злочину та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження вищезазначеного майна, а також, за необхідності проведення з ним експертних досліджень, виникла необхідність в накладенні арешту на майно з метою збереження речового доказу, запобігання зазначених негативних наслідків.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, з метою подальшого дослідження вилученого майна, яке має значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню.

Суд роз`яснює, що після того, як буде досягнута мета арешту (проведені експертизи, огляд) сторони кримінального провадження мають право звернутися до суду із клопотанням про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001774 на майно, а саме: транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21103», сірого кольору, 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1