Справа № 459/1116/25
Провадження № 1-кп/459/77/2025
УХВАЛА

судового засідання

03 червня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Шептицький кримінальне провадження № 0000042 від 16.01.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Шептицького міського суду Львівської області перебуває дане кримінальне провадження.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В його обґрунтування вказав, що обставини, які були підставою для обрання такого, на даний час не відпали.

Захисник обвинуваченого заперечив клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід на більш м`який, домашній арешт.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Розглянувши клопотання, вислухавши думку учасників, суд приходить до наступного.

10.04.2025 у підготовчому судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, терміном на 60 днів, по 08.06.2025 включно, який було обрано ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 17.01.2025 та в подальшому продовжено ухвалою слідчого судді від 13.03.2025 по 16.04.2025 включно.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Наведені прокурором у клопотанні доводи й факти є достатньо переконливими і можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

Суд бере до уваги дані, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема, його вік та стан здоров`я, те, що він розлучений, непрацюючий, раніше судимий, на утриманні нікого не має.

Винятковими обставинами, щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою є те, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, адже за інкриміновані кримінальні правопорушення санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, і обвинувачений усвідомлює можливість засудження до реального терміну позбавлення волі, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Обвинувачений може впливати на свідків та потерпілого, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Також обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий за злочини різного характеру, зокрема із застосуванням насильства, тобто наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд застосовує положення п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходом та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою.

Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Крім того, завершити розгляд справи до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого неможливо, оскільки по справі не завершено судовий розгляд.

Прокурором доведено наявність ризиків, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою і що застосування більш м`яких запобіжних заходів є не достатнім для запобігання наведеним у клопотанні ризикам для гарантування належної поведінки обвинуваченого.

Наведені захисником обставини не свідчать про зменшення або відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З врахуванням наведеного, подальше тримання обвинуваченого під вартою є виправданим, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання наявним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Підстав вважати, що м`якший запобіжний захід забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, немає.

Враховуючи вік та стан здоров`я обвинуваченого, приймаючи до уваги що ризики, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою існують на даний час і не зменшилися. Тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід продовжити строк тримання під вартою.

Правових підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який як про це просить захисник, суд не вбачає.

Тому з метою уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, суд дійшов до висновку, що обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою без можливості внесення застави, а в клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Керуючись ст.ст.177, 182, 183 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити. Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 01 серпня 2025 включно.

У клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 5-ти діб з часу її проголошення, а обвинуваченим з часу отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1