Справа №463/5959/25
Провадження №1-кп/463/456/25
В И Р О К

іменем України

29 липня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

у відкритому судовому засіданні, розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001250 від 25.06.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Красне, Сімферопольського району, Кримської області, громадянки України, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 149, ч. 2 ст. 332 КК України -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 дізнавшись, що ОСОБА_6 є особою з ІІ групою інвалідності та перебуває в уразливому стані через скрутне матеріальне становище та незадовільний стан здоров`я, пов`язані з коштовним та довготривалим лікуванням тяжкої хвороби та пов`язаних з цим боргових та кредитних зобов`язань, вирішила завербувати її з метою експлуатації у формі втягнення у злочинну діяльності щодо незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_7 (далі- ОСОБА_7 ), який у період дії воєнного стану в Україні, не маючи підстав, передбачених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Правилами перетинання державного кордону громадянами України», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 (в редакції із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 597 від 13.06.2023), мав намір виїхати до Республіки Польща.

У невстановлений час та невстановленому місці ОСОБА_5 , діючи з метою здійснення вербування з метою експлуатації ОСОБА_6 у злочинній діяльності розробила план, відповідно до якого ОСОБА_6 має укласти фіктивний шлюб з ОСОБА_7 (тобто без намірів створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя) після чого, супроводжуючи таку фіктивну дружину на підставі абз. 2 п. 21 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затвердженого постановою КМУ від 27.01.1995 № 57 (у редакції постанови КМУ від 13.06.2023 № 597), відповідно до якого перетнути державний кордон України мають право особи, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю і супроводжують таких дружину (чоловіка) для виїзду за межі України, за наявності документів (їх нотаріально засвідчених копій), що підтверджують родинні зв`язки, інвалідність.

Реалізовуючи злочинний умисел ОСОБА_5 , діючи з метою усунення законодавчої перешкоди у вигляді заборони під час дії воєнного стану в Україні перетину державного кордону України чоловікам віком від 18 до 60 років шляхом вербування та експлуатації потерпілої ОСОБА_6 та створення фіктивних підстав для переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України в напрямку Республіки Польща, 08.03.2023 у денний час доби зустрілась з ОСОБА_6 за місцем її проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час спілкування ОСОБА_5 вирішила схилити ОСОБА_6 шляхом умовляння та обіцянок грошової винагороди, догляду та забезпечення останньої всім необхідних, укласти фіктивний шлюб з ОСОБА_7 з метою перетину останнім державного кордону України.

Унаслідок активних умисних дій ОСОБА_5 , які виразилися в умовлянні ОСОБА_6 та обіцянці їй грошової винагороди, допомоги у побуті та забезпеченням всім необхідним, використовуючи її уразливий стан через скрутне матеріальне становище та незадовільний стан здоров`я, пов`язані з коштовним та довготривалим лікуванням тяжкої хвороби та пов`язаних з цим боргових та кредитних зобов`язань, потерпіла 08.03.2023, бажаючи покращити своє побутове становище, перебуваючи на території господарства за адресою: АДРЕСА_2 , надала згоду на використання її у якості фіктивної дружини для незаконної організації переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України.

Унаслідок вербування ОСОБА_6 , діючи на виконання розробленого ОСОБА_5 злочинного плану, не маючи наміру на створення сім`ї, перебуваючи в уразливому стані через скрутне матеріальне становище, 10.03.2023 у відділ державної реєстрації актів цивільного стану між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено фіктивний шлюб без намірів створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя, визначених ст. 40 Сімейного Кодексу України, з ОСОБА_7 , тим самим створивши удавані підстави для переправлення останнього через державний кордон України.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вербуванні людини, вчиненого з метою експлуатації з використанням уразливого стану особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 149 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України, згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено правовий режим воєнного стану, а також розпочато мобілізацію до Збройних Сил України із встановленням обмежень щодо виїзду за межі території України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, а також розуміючи, що відповідно до постанови КМУ № 57 від 25.01.1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», право перетину кордону надається чоловікам, які мають дружину із числа осіб з інвалідністю і супроводжують таких осіб для виїзду за межі України, маючи спільний умисел на незаконне переправлення через державний кордон України особи чоловічої статті, який підлягає мобілізації, розуміючи, що особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, є інвалідом IIІ групи з дитинства, перебуваючи на території Личаківського району міста Львова, більш точного місця не встановлено та у невстановлений час, але не пізніше 08.07.2023, розробили та організували план з метою усунення законодавчої перешкоди у виді обмеження, під час дії воєнного стану в Україні, перетину державного кордону України чоловікам віком від 18 до 60 років та створення удаваних підстав з метою переправлення військовозобов`язаного громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через державний кордон України.

Діючи з єдиним умислом, реалізуючи спільний злочинний план щодо незаконного переправлення через державний кордон України військовозобов`язаного громадянина України, за організацією та сприянням ОСОБА_5 , особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, будучи особою, яка має інвалідність ІІ групи, 08.07.2023 уклала фіктивний шлюб без намірів створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя, визначених ст. 40 Сімейного Кодексу України, з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим створивши удавані підстави для переправлення останнього через державний кордон України.

У подальшому, відповідно до розробленого ОСОБА_5 та особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, злочинного плану, ОСОБА_7 , супроводжуючи фіктивну дружину, 17.04.2024 о 09 годині 31 хвилині, у пункті пропуску «Шегині», що за адресою: с. Шегині, Яворівський району, Львівської області перетнув державний кордон України на транспортному засобі марки «Volkswagen» модель «Caddy» з державними номерними знаками НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , в напрямку Республіки Польща та на територію України не повернувся.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується в незаконному переправленні особи через державний кордон України, організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, шляхом усунення перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинувачені визнала повністю. Повідомила суду, що дійсно вчинила описані в обвинувальному акті кримінальні правопорушення, у спосіб, час , місці та з метою зазначених в обвинувачені. У скоєному щиро розкаюється, просить суд врахувати, що вказані дії вчинила з метою врятування сина, який після участі у бойових діях перебував у важкому психологічному стані.

Оскільки обвинувачена повністю визнала вину у вчинені вказаних кримінальних правопорушень, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченою зазначених злочинів, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих її особу матеріалів.

Таким чином вина обвинуваченої ОСОБА_5 доведена повністю, її дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 149 КК України тач. 2 ст. 332 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій, судом враховується ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої є щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Беручи до уваги наведені обставини та керуючись вимогами ст. 70 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 149 КК України та ч. 2 ст. 332 КК України та за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за ч. 1 ст. 149 КК України більш суворим за ч.2 ст. 332 КК України, призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення воліз позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю пов`язані з переправлення осіб через державний кордон України.

Враховуючи обставини, що характеризують особу винної, те що вона вперше вчинила кримінальне правопорушення, являється інвалідом третьої групи, волонтером, приймає активну участі у допомозі ЗСУ, вдовою, керуючись вимогами ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд призначаючи покарання ОСОБА_5 в частині позбавлення волі, дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої без реального відбування покарання з встановленням випробувального терміну у відповідності з вимогами ст. 75 КК України.

У відповідності до положень ст.100 КПК України слід вирішити питання про долю речових доказів.

З врахуванням того, що судом призначається покарання без конфіскації майна, слід скасувати арешт майна обвинуваченої, що накладено в ході досудового розслідування та повернути таке ОСОБА_5 за винятком автомобіля «Volkswagen» модель «Caddy» з державними номерними знаками НОМЕР_1 , який підлягає спеціальній конфіскації з наступних підстав.

Частина 1 ст. 96-1 КК України передбачає, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується зокрема у разі, якщо гроші, цінності та інше майно використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що належний обвинуваченій транспортний засіб «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 свідомо використаний нею, як засіб вчинення кримінального правопорушення, а саме незаконного переправлення особи через державний кордон України, такий підлягає спеціальній конфіскації.

Керуючись ст.ст.100, 349, 370, 373,374 КПК України, ст.358 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 149 КК та ч.2 ст.332 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 149 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

- за ч. 2 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю пов`язані з переправлення осіб через державний кордон України строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю пов`язані з переправлення осіб через державний кордон України строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно вимог ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк іспитового терміну ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до вступу вироку в законну сили, залишити без змін у виді особистого зобов`язання.

Транспортний засіб марки «Volkswagen Caddy» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ключі до вказаного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 примусово, безоплатно вилучити у власність держави в порядку спеціальної конфіскації.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16.06.2025 (справа №463/4730/25) на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A50», синього кольору, в фіолетовому чохлі, IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , зі сім-картками з номерами телефонів: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ;

- оригінал свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 28.06.2023, серії НОМЕР_9 на 1 арк.,

- грошові кошти у сумі 1090 євро купюрами номіналом: 100 євро - 6 штук, 50 євро - 9 штук, 10 євро - 1 штука, 20 євро - 1 штука, 5 євро - 2 штуки; грошові кошти у сумі 18905 доларів США купюрами номіналом: 100 доларів США - 187 штук, 50 доларів США - 2 штуки, 20 доларів США - 4 штуки, 10 доларів США - 2 штуки, 5 доларів США - 1 штука.

Вказані речові докази повернути ОСОБА_5 .

Речовий доказ CD-R диск із маркуванням «Вх.12160-Вих.8552/з/нт» залишити при матеріалах справи.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.394 КПК України, протягом 30 днів з дня їх проголошення до Львівського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Вирок судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1