Справа № 209/2628/25
Провадження № 1-кп/209/207/25
У Х В А Л А

Іменем України

08 травня 2025 року Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження, відомості про яке внесено 09.02.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трудове, Криничанського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, несе службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді стрілка в званні «солдат», одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 , будучі військовослужбовцем військової служби за призивом під час загальної мобілізації, який несе службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді стрілка в званні «солдат», відповідно до вимог ст.ст. 9,11 Статусу внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статусу Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

08.02.2025 року у ранковий час доби, близько 07:15 години (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці Івана Франка у м. Кам?янське здійснював заходи з забезпечення мобілізації до лав Збройних сил України. У вищевказаний час, тобто 08.02.2025 року близько 07:15 годин, ОСОБА_4 побачив на вулиці ОСОБА_5 , котрий прямував на роботу. Після цього, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та між ними зав`язалась розмова. В ході даної розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків стався конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 застосував до ОСОБА_4 газовий балончик споряджений речовиною дратівної дії, після чого почав тікати від останнього. ОСОБА_4 одразу побіг навздогін за ОСОБА_5 , при цьому перебуваючи під дією балончика з речовиною дратівної дії, ОСОБА_4 погано бачив оточуюче середовище. Пробігши якусь відстань (точну відстань встановити не вдалось в ході досудового розслідування), потерпілий ОСОБА_5 послизнувся на льоду та впав на землю обличчям вперед та почав повертатись на лівий бік для того щоб встати.

В той час, коли ОСОБА_4 біг за ОСОБА_5 , не маючи злочинного умислу та мети, не передбачаючи можливості настання зазначеної шкоди для здоров`я потерпілого, хоча повинен був і міг їх передбачити, діючи з більшою обачністю, перечепившись та впавши масою всього свого тіла на праву частину тулуба ОСОБА_5 , спричинив своїми необережними діями потерпілому ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у вигляді садна по тильній поверхні 5-го пальця правої кисті, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминучі наслідки (п.п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу N?6, МОЗ України 17.01.1995), та окрім цього закриту тупу травму правої половини грудної клітки з переломами 5-6-го ребер по середньо-пахвинній лінії, правосторонній гемоторакс, підшкірна емфізема справа, синець на правій половині грудної клітини, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю (п.п. 2.1.2. та 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6, МОЗ України від 17.01.1995).

Дії ОСОБА_4 виразились у необережному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень та кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що він злочин вчинив вперше, повністю розкаявся у вчиненому, претензій матеріального та морального характеру потерпілий до нього не має, між ними досягнуто примирення, у зв`язку з чим просить закрити кримінальне провадження на підставі ст. 46 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений підтримав подане клопотання; потерпілий та його представник кожен окремо та разом підтвердили, що дійсно ОСОБА_5 з ОСОБА_4 примирились, останнім завдана шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі, претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде, у зв`язку з чим просять закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ст. 128 КК України на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Суд, заслухавши позиції учасників судового провадження, впевнившись в усвідомленні обвинуваченим та потерпілим наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

На думку суду примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ст. 128 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 286 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ст.ст. 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованої у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, зазначено, що у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Зважаючи на те, що обвинувачений свою вину визнав повністю, відшкодував завдану шкоду, примирився з потерпілим, раніше не судимий, обвинувачується у здійсненні нетяжкого злочину, позитивну службову характеристику, стан його здоров`я, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та закриття кримінального провадження № 0000108 щодо ОСОБА_4 , за ст. 128 КК України, на підставі ст. 46 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, на кого мають бути покладені процесуальні витрати та в якому розмірі.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 288, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження, відомості про яке 09.02.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Речовий доказ у виді одягу потерпілого ОСОБА_5 , а саме: штани болонєві, чорного кольору; куртка дута, чорного кольору; кофта шерстяна, сіро-білого кольору, які перебувають в камері схову речових доказів ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі квитанції: № 004286 (номер книги обліку речових доказів 996, порядковий номер 58), - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Речові докази у виді документів з проходження ВЛК та повістку на ім`я ОСОБА_5 ; DVD диск «MastAK» з відеозаписом; документи з проходження ВЛК та повістку на ім`я ОСОБА_8 , - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000108.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Кам`янського протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1