справа № 208/6496/25
провадження № 1-кс/208/2747/25
УХВАЛА

04 липня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тукумс, Латвія, громадянина України, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України у кримінальному провадженні №0000701 від 20.05.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

20.05.2025 приблизно о 11:00 годин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , а саме у приміщенні ресторану Noir, де побачив пляшку алкогольного напою віскі Jack Daniels об`ємом 3 літри. У цей момент у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел на таємне викрадення зазначеної пляшки алкогольного напою віскі Jack Daniels об`ємом 3 літри.

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що він діє в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IХ (законодавчо продовженого по теперішній час ), 20.05.2025 приблизно о 11:00 годин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у приміщенні ресторану Noir, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, Заводський район, просп. Відродження, буд. 32А, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто усвідомлюючи таємний характер свого діяння, діючи повторно, ОСОБА_4 викрав пляшку алкогольного напою віскі Jack Daniels об`ємом 3 літри яка на праві власності належить ОСОБА_7 , вартістю 3608 гривень 40 копійок.

Утримуючи вказане майно при собі, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном тобто довів свій протиправний умисел до кінця.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 3608 гривень 40 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Окрім цього 27.05.2025 приблизно 14:20 годин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 знаходився в 1 му під`їзді будинку АДРЕСА_1 , де виявив, що двері квартири АДРЕСА_2 не зачинені. У цей момент у ОСОБА_4 раптово виник прямий протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням до житла.

Реалізуючи свій прямий протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до житла, усвідомлюючи, що він діє в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IХ (законодавчо продовженого по теперішній час), 27.05.2025 приблизно 14:20 годин ОСОБА_4 через незачинені вхідні двері проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 де у коридорі на тумбочці побачив жіночу сумку білого кольору в середині якої знаходився мобільний телефон Sigma mobile, моделі «X-treme PQ38», який на праві власності належить ОСОБА_8 . Продовжуючи свій протиправний умисел, скориставшись тим, що мешканці квартири сплять через, що його дії залишаються непоміченими, тобто усвідомлюючи таємний характер свого діяння, ОСОБА_4 діючи повторно викрав мобільний телефон Sigma mobile, моделі «X-treme PQ38» чорного кольору, вартістю 3190 гривень 95 копійок

Утримуючи вказане майно при собі, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тобто довів свій протиправний умисел до кінця.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 3190 гривень 95 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднанному із проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначила, що підставами застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а також наявність ризиків передбачених п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, які у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними. З урахування наведеного, прокурор вважає, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не здатний забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 підтримав свого підзахисного, також просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного, його захисника та дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Обставини викладені у клопотанні слідчого, підтверджуються матеріалами досудового розслідування.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної обґрунтованої підозри передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_4 підозра є достатньою та обґрунтованою для цілей застосування запобіжного заходу.

З наданих до клопотання документів, які характеризують особу підозрюваного, а також встановлених в судовому засіданні обставин, вбачається, що ОСОБА_4 :

- народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Тукумс, Латвія;

- зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_5 ;

- одружений, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей,

- офіційно не працює;

- раніше неодноразово судимий;

- не перебуває на обліку у психіатра,

- має у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_4

- вкладів у банках не має.

На думку слідчого судді, ризиками, визначеними ст.177 КПК України та доведеними слідчим та прокурором, у даному кримінальному провадженню є:

- переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні двох тяжких злочинів. При цьому у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні даних кримінальних правопорушень йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а відтак усвідомлюючи невідворотність настання покарання за вчинені діяння та санкцію інкримінованих кримінальних правопорушення, з високою ймовірністю вказує на те, що підозрюваний може у будь-який момент залишити межі міста та області з метою переховування від органу досудового розслідування та / або суду з метою уникнення покарання за інкриміновані йому кримінальні правопорушення. На це також вказує і ухвала Заводського районного суду м. Кам`янського від 24.04.2025 року, відповідно до якої підозрюваний ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошений у розшук, оскільки ухиляється від суду.

- незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженню, з метою надання ними більш вигідних для підозрюваного показань.

- вчините інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не має постійного місця роботи та заробітку офіційного працевлаштування, не має достатнього законного джерела доходу, який здатен забезпечити рівень життя останнього. Крім того, він має схильність до вчинення кримінальних правопорушень, зважаючи, що неодноразово був засуджений.

Крім того, слідчий суддя, при розгляді клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує обставини, перелік яких передбачений ст.178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст.177 КПК України для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Разом з цим, з наявного клопотання та з пояснень наданих в судовому засіданні прокурором, підозрюваного та його захисником, слідчим суддею вбачається, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні буде недостатнім, і це пов`язано, зокрема, із тим, що підозрюваний не має постійного достатнього джерела доходів, вкладів у банку, схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

Тому, слідчий суддя позбавлений можливості застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та застави.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваної, а також те, що остання підозрюється у вчиненні злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, має можливість незаконного впливу на свідків, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки його права, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

Сума застави повинна відповідати реальному майновому стану особи та тяжкості злочину.

Застава для особи не має бути надмірним тягарем і призвести до скрутного матеріального становища її та її родини це не покарання. Застава лише має забезпечити виконання особою (підозрюваним, обвинуваченим) процесуальних обов`язків на час досудового розслідування чи судового розгляду.

Високі застави створюють бар`єри для осіб, порушуючи рівність і справедливість. Менш заможні люди можуть не мати змоги ефективно захищатися, необґрунтовано перебуваючи під вартою.

Встановлення надто великого розміру застави відсуває на другий план досягнення його мети забезпечення процесуальної поведінки особи, зокрема забезпечення явки підозрюваного чи обвинуваченого.

Рішення ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії»: Суд повторює, що гарантія, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування збитків, а, зокрема, явку обвинуваченого на слухання. Тому його суму необхідно оцінювати головним чином «з огляду на обвинуваченого, його активи та його стосунки з особами, які мають надати забезпечення, іншими словами, залежно від можливого ступеня впевненості в тому, що перспектива втрати забезпечення або дії проти поручителів у разі його неявки на судовий розгляд буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання з його боку сховатися.

Рішення ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії»: Сума застави повинна бути визначена, враховуючи характеристику обвинуваченого, його активи та взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку порушення процесуального обов`язку, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. Водночас має враховуватися наявність грошових засобів у обвинуваченого.

З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Викладене у сукупності дає підстави для задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , з визначенням розміру застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходуу рамках кримінального провадження № 0000701 від 20.05.2025 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська УВП «№4» строком на 60 днів, а саме з 04.07.2025 року по 01.09.2025 року включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 коп., зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- не відлучатися за межі м. Кам`янське Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити строком на два місяці з моменту внесення застави, однак в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 07.07.2025 року о 08:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1