Справа № 545/887/24
Провадження № 1-кп/545/265/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2025 Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Полтавського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу, обраного на досудовому слідстві у вигляді тримання під вартою,без визначення застави, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України не відпали і не змінилися, він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Потерпілий та його представник клопотання прокурора підтримали.

Обвинувачений проти задоволення клопотання заперечував.

Захисник обвинуваченого - ОСОБА_7 в судове засідання не з?явився, надав суду заяву в якій прохав провести судове засідання без його участі та змінити запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Так, відносно ОСОБА_6 під час досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 29.05.2025 року, однак судове провадження по даному провадженню не закінчено і потребує часу для розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 діб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Взяття під варту відповідно до підпункту « с » пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішенні ЄСПЛ від 18.03.2008 р. у справі « Ладент проти Польщі » ( Ladent v. Poland ), а тому тримання обвинувачених під вартою є необхідним для забезпечення їх присутності в суді, та інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.

Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суддя повинен врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, судом при вирішенні клопотання враховуються, дані про особу обвинуваченого, його репутація, відомості щодо наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, вік та стан його здоров`я, відсутність відомостей про наявність постійного місця роботи та джерел доходу, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

З урахуванням особи ОСОБА_6 , який на даний час обвинувачується у скоєнні нетяжкого та тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні якого він обвинувачується, у суду є обґрунтовані підстави вважати, що знаходячись на волі останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому ризики передбачені ст. 177 КПК України не відпали та не змінилися.

Будь-яких доказів, які б свідчили про існування об`єктивних даних щодо можливості застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі застави, суду не надано.

Заявляючи клопотання про зміну застосованого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, захисником обвинуваченого не доведено, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, буде достатнім стимулюючим засобом для обвинуваченого, який буде здатен забезпечити гарантії його належної процесуальної поведінки, оскільки в будь-якому випадку передбачає перебування останнього на волі. Ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які зі сплином часу не зменшилися.

При цьому, беручи до уваги вимоги п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, то одночасно із продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не визначає йому запобіжний захід у вигляді застави та її розмір, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 (шістдесят) днів, без визначення застави, тобто по 13.07.2025 року включно.

Керуючись ст.ст.177,178,183,194-197, 318, 331,392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Проценки Зіньківського району Полтавської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення застави до 13.07.2025 року включно.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, направити начальнику ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1