Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

14 серпня 2025 року м. Рівне

Справа № 564/2926/25

Провадження № 11-кп/4815/620/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі :

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника-адвоката - ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ Рівненський слідчий ізолятор апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 17 липня 2025 року в кримінальному провадженні № 0004654, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 17 липня 2025 року, яким здійснюється розгляд кримінального провадження № 0004654 від 01.05.2025 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, задоволено клопотання прокурора і продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14 вересня 2025 року з визначенням застави - 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , покликаючись на незаконність процесуального рішення, просить скасувати ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 17 липня 2025 року.

Зазначає, що докази сторони обвинувачення є безпідставними і потребують доведення, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні, а, відтак, відсутні і підстави застосування щодо нього заходів кримінально-правового характеру.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника - адвоката ОСОБА_6 , які підтримують апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, доводи прокурора, який вважає ухвалу законною та обґрунтованою і просить залишити її без змін, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного ( обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Розглядаючи питання про доцільність тримання особи під вартою, судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті,соціальні обставини життя особи, та її зв`язки із суспільством.

При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 судом, який розглядає кримінальне провадження, перевірено обґрунтованість оголошеної йому підозри та наявність підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів, зважаючи на те, що ОСОБА_7 , який є офіцером резервного запасного взводу офіцерського складу, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, - відмова від несення обов`язків військової служби в період воєнного стану, за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, і, усвідомлюючи суворість передбаченого законом покарання, може чинити тиск на свідків - військовослужбовців частини, куди був призваний, та уникнути правосуддя.

В ході розгляду апеляційної скарги прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 , який є уродженцем РФ, зареєстрований в АР Крим, під час досудового розслідування своїх процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні не дотримувався, оскільки чинив перешкоди в процесуальних діях, ознайомленні з матеріалами справи та її скеруванні до суду першої інстанції, що, крім вище наведеного, слугує ризиком недотримання ним своїх обов`язків у кримінальному провадженні, судовий розгляд якого не завершено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування оскаржуваного рішення щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 14 вересня 2025 року не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 17 липня 2025 року щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 до 14 вересня 2025 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2