справа № 488/2284/25
номер провадження № 1-кп/488/261/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2025 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг, громадянина України, українця, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із середньо базовою освітою, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , наразі є особою, яка самовільно залишила військову частину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та перебуваючи на посаді сапера, всупереч положень ст. 4, 9, 11, 16, 26, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст. 2, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV, п.7, 8, 15, 16 «Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання військового майна у Збройних Силах України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1225 від 4 серпня 2000 року, п. 9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, п. 2 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, п. 1 додатку № 1 Постанови Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», ст. 178 Цивільного кодексу України, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, місці, але не пізніше 11.04.2025, не маючи передбаченого законом дозволу, діючи умисно, перебуваючи на території Донецької області, знайшов на місці ведення бойових дій, чим незаконно придбав, ручну осколкову гранату оборонної дії типу «Ф-1» та підривач типу «УЗРГМ-2», та почав зберігати при собі.

11.04.2025 приблизно о 17:00 год. Карнаухов, зберігаючи при собі зазначену гранату, переніс з невстановленого місця до приміщення кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 342/2, де в ході конфліктної ситуації з невідомими особами дістав вказану гранату з кишені та почав демонструвати її оточуючим і погрожувати нею, після чого залишив місце конфлікту. Того ж дня, в період часу з 18:00 год. по 19:55 год, працівниками поліції виявлено та вилучено корпус ручної бойової гранати оборонної дії типу «Ф-1» з маркуванням на корпусі "386/299-77/Т" та уніфікований запал ручної гранати модернізований УЗРГМ-2 з маркуванням «114-81 УЗРГМ-2 583".

Обвинувачений вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, в судовому засіданні обвинувачений не оспорював обставин незаконного придбання ним приблизно у 2022 році шляхом знахідки на території Донецької області на місці ведення бойових дій ручної осколкової гранати оборонної дії типу «Ф-1» та підривача5 типу «УЗРГМ-2», яку почав зберігати при собі, а 11.04.2025 приблизно о 17:00 год. переніс зазначену гранату до приміщення кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де в ході конфліктної ситуації з невідомими особами дістав її з кишені та почав демонструвати оточуючим, щоб відпугнути їх, бо вони погрожували його сину. У скоєному щиросердно кається.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всіх обставин справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, за згодою учасників судового розгляду, суд розглянув справу щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, речових доказів та судових витрат, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку ті обставини, які не досліджувалися судом першої інстанції.

Показання обвинуваченого, дані під час судового розгляду про обставини вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винуватості у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами з точки зору взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України у незаконному носінні, зберіганні, придбанні вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, відсутність тяжких наслідків, особу обвинуваченого - раніше не судимого, який посередньо характеризується за місцем мешкання, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує повне визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

З урахуванням вищевикладених обставин, які характеризують особу винного, обставин, які пом`якшують покарання, та в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості злочину та ступінь небезпечності винної особи для суспільства, для досягнення цілей покарання суд погоджується з думкою прокурора та вважає можливим виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Вартість експертизи слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст.263 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, у відповідності зі ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, обраний ухвалою Корабельного районного суду міста Миколаєва 12.04.2025 року - скасувати.

Речові докази по справі, які перебувають на зберіганні у прокурора - фрагменти осколкової гранати оборонної дії типу «Ф-1» знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на користь держави у сумі 7 131,20 грн. за проведення судової експертизи.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1