печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3722/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001218, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.07.2021 у справі №757/37024/21-к на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 218,2 кв.м.

Обґрунтовуючи клопотання, адвокат зазначає, що арешт накладено необґрунтовано. Зазначає, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 13.07.2021 накладено арешт на вказану квартиру. 3 цієї ухвали вбачається, що підставою для реєстрації кримінального провадження стала заява ТОВ «СБ Магнум» про заволодіння шляхом обману квартирою загальною площею 218,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Досудовим розслідуванням установлено, що 11.06.2019 ТОВ «СБ Магнум» на підставі проведеного аукціону уклало з ПАТ КБ «Євробанк» договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №008/C- 712. Відповідно до умов укладеного договору ТОВ «СБ Магнум» викупило право вимоги за договорами кредитної лінії від 28.04.2016 №C-712 і від 28.04.2016 №С-713, розмір прав вимоги за якими склав 8 767 990,55 грн, а також за договором іпотеки від 28.04.2016, зареєстрованим в реєстрі за №539, предметом якого виступала квартира зазначеної особи за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на вказану квартиру набуто ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.04.2016, укладеного з ПАТ КБ «Євробанк». Відомості про право власності на вказану квартиру внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 28.04.2016 за №14370783 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 01). 28.07.2020 між ПАТ КБ «Євробанк» (первісний іпотекодержатель) та ТОВ «СБ Магнум» (новий іпотекодержатель) укладено Договір про відступлення прав вимоги за вказаним вище договором іпотеки (із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя). Відповідні відомості про заміну іпотекодержателя внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 28.07.2020 за №№218107951 і 218110653. 22.09.2020 державний реєстратор Юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_5 , діючи всупереч вимог п. 1, п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 60 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, безпідставно скасувала право власності ОСОБА_4 на вказану квартиру, а також іпотеку квартири і державну реєстрацію обтяження щодо неї, зареєстрованого на користь ТОВ «СБ Магнум». Судами розглядалась справа №522/3973/21 за позовом ТОВ «СБ Магнум» до ОСОБА_6 , державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради ОСОБА_5 про скасування рішень державного реєстратора та визнання права іпотеки. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.09.2022 позов задоволено, визнано незаконними та скасовані рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_5 , індексний номер 54192642 від 22.09.2020 року про скасування іпотеки; індексний номер 54193356 від 22.09.2020 року про скасування обтяження, визнано за ТОВ «СБ Магнум» право іпотеки на спірне майно. Постановою Одеського апеляційного суду від 20.03.2023 вказане рішення залишено без змін. Таким чином, обставини, які стали підставою для накладення арешту на квартиру фактично відпали за результатами розгляду справи №522/3973/21, що зумовлює необхідність для скасування арешту, накладеного ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 13.07.2021 №757/37024/21-к.

Адвокат ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника ОСОБА_4 .

Слідчий у кримінальному провадженні №0001218 - ОСОБА_7 подав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі, проти скасування арешту майна не заперечував.

Прокурор в судове засідання не з`явився, жодних заяв на адресу суду не направив. Офіс Генерального прокурора про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлений завчасно та належним чином.

З урахуванням викладеного, принципів диспозитивності кримінального провадження та розумності строків, слідчий суддя вважає, що сторонам було надано достатньо часу та можливостей для реалізації свого права для участі в розгляді клопотання або ж повідомлення своєї процесуальної позиції по суті клопотання шляхом подання до суду письмової позиції, а тому обґрунтовані підстави для відкладення розгляду відсутні, неявка учасників провадження, що повідомлені належним чином, розгляду клопотання по суті не перешкоджає.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, заяву слідчого, дійшов наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів, що надані в обґрунтування клопотання про скасування арешту майна, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001218 від 15.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В рамках означеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.07.2021 у справі №757/37024/21-к на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series A N 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Як вбачається з ухвали слідчого судді, якою накладено арешт, прокурор, звертаючись із клопотанням про накладення арешту, вказав, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , є об`єктом кримінально протиправних дій, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом вчинення яких внесено відомості до ЄРДР за №0001218, оскільки реєстратор без згоди іпотекодержателя зареєструвала право власності на цю квартиру за ОСОБА_9 .

Підставою для реєстрації кримінального провадження стала заява ТОВ «СБ Магнум» про заволодіння шляхом обману квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , вчинене службовими особами Юридичного департаменту Одеської міської ради за попередньої змовою з невстановленими особами.

Відповідно до рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.09.2022 у справі №522/3973/21 позов ТОВ «СБ Магнум» про скасування рішень державного реєстратора та визнання права іпотеки задоволено, визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_5 , індексний номер 54192642 від 22.09.2020 про скасування іпотеки, визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_5 , індексний номер 54193356 від 22.09.2020 про скасування обтяження, визнано за ТОВ «СБ Магнум» () право іпотеки на нерухоме майно квартиру загальною площею 218,2 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Договору іпотеки (із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя) від 28.04.2016, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , реєстраційний номер №539.

Постановою Одеського апеляційного суду від 20.03.2023 апеляційну скаргу державного реєстратора Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_5 залишено без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.09.2022 - без змін.

Отже, на даний час відпала потреба у подальшому застосуванні арешту майна, оскільки предмет злочину повернуто власнику.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились та обґрунтованих заперечень щодо доводів заявника, викладених у клопотанні, не навели. Натомість, слідчий не заперечував проти скасування арешту з вказаної квартири.

Слідчий суддя вважає, що з метою поновлення прав власника зазначеного майна, порушених внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, існує необхідність у скасуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Будь-яких даних, що скасування арешту може будь-яким чином зашкодити досудовому розслідуванню, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.07.2021 у справі №757/37024/21-к на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1