Справа № 308/3160/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/161/25, за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.03.2025.

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 29.04.2025 включно з визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про яке 31.01.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088.

Цією ж ухвалою, у разі внесення застави на ОСОБА_7 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає м. Ужгород без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками та експертами у цьому кримінальному проваджені; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З клопотання вбачається, що СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені відомості, про яке 31.01.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000088 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

-2-

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

ОСОБА_7 розробив злочинну схему, відповідно до якої, він підшукує осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, після чого залучає інших осіб як виконавців, які у свою чергу діючи за вказівкою останнього, підвозить до визначеного місця, після чого супроводжують до державного кордону України та вказують місця перетину лінії державного кордону України, за що ОСОБА_7 отримує грошову винагороду в розмірі 9000 доларів США, частину з яких розподіляє між виконавцями, а решту залишає собі.

14.02.2025 приблизно о 21 год 37 хв ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, зустрівся біля ресторану «Дикий захід», що у м. Ужгороді, вул. Легоцького, 80, із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діяв під контролем правоохоронних органів та повідомив останньому, що він зможе організувати незаконне переправлення його через державний кордон України поза межами пунктів пропуску та для цього він залучить особу, яка безпосередньо буде його переправляти та коли буде підходящий день, він все скаже коли і де відбудеться його переправлення та зазначив, що перед цим необхідно буде надати частину обумовленої грошової винагороди, а саме у розмірі 7000 доларів США.

16.02.2025 приблизно о 10 год 13 хв ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, зустрівся біля кафе «Трдельник», що у м. Ужгороді по вул. Баб`яка, 1, із ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів та повідомив, що в ході спілкування з особою, яка його буде переправляти через державний кордон України, вони домовились про зустріч, під час якої буде обговорено питання дати та часу переправлення ОСОБА_9 . Окрім того, ОСОБА_7 повідомив, що необхідно буде надати грошову винагороду у розмірі більшої половини від обумовленої, а саме 4000 доларів США, іншу суму необхідно буде надати пізніше. Після чого, ОСОБА_9 надав ОСОБА_7 частину обумовленої грошової винагороди у розмірі 1000 доларів США за організацію його переправлення через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, на що останній ще раз запевнив його, що все буде добре, роз`яснив подальші дії вже коли він перетне державний кордон України та, що йому буде необхідно робити у Словацькій Республіці, а також процедуру затримання та оформлення безпосередньо на території Словацької Республіки.

16.02.2025 приблизно о 16 год 32 хв ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, зустрівся біля місця свого проживання, а саме в АДРЕСА_3 , із ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів та повідомив, що поговорив з людьми, які скажуть йому точний день та час переправлення та повідомив, що ОСОБА_9 необхідно буде сплатити першу частину обумовленої грошової винагороди, яку він має передати виконавцю. Ще раз запевнив ОСОБА_9 , що організує його переправлення через державний кордон України та щоб він не переживав.

17.02.2025 приблизно о 16 год 32 хв ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, зустрівся біля місця свого проживання, а саме в АДРЕСА_3 , із ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів та повідомив ще раз, що організує його незаконне переправлення через державний кордон України та висунув вимогу надати частину обумовленої грошової винагороди у розмірі 3000 доларів США, після чого останній надав ОСОБА_7 вказану грошову суму. Зазначив, що переправлення відбудеться до тижня часу та ще раз зазначив, що решту суму необхідно вже буде надати в день переправлення.

-3-

17.02.2025 приблизно о 22 год 20 хв ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, зустрівся біля місця свого проживання, а саме в АДРЕСА_3 , із ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів та повідомив, що йому необхідно буде прибути до АЗС «ОККО», що у м. Ужгороді, вул. Собранецька, 158 А, після чого він буде з ним на зв`язку в мобільному додатку «Телеграм», при цьому ОСОБА_9 має здійснити поширення ОСОБА_7 своїми рухомими геоданими, після чого він буде здійснювати його дистанційне керування у напрямку державного кордону України. Окрім того повідомив, що йому необхідно взяти із собою пристрій для розрізання металевої сітки, яка знаходиться вздовж лінії державного кордону України.

22.02.2025 приблизно о 10 год 20 хв ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, зустрівся біля місця свого проживання, а саме в АДРЕСА_3 , із ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів та повідомив, що особа яка буде здійснювати його переправлення знаходиться не в м. Ужгороді та потрібно очікувати до понеділка, а саме до 24.02.2025 і очікувати подальших вказівок.

28.02.2025 приблизно о 10 год 38 хв ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, зустрівся на АЗС «ОККО», що у м. Ужгороді, вул. Баб`яка, 5, із ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів та повідомив, що переправлення його через державний кордон України буде відбуватись у населеному пункті Великий Березний Ужгородського району та необхідно буде надати ще 1000 доларів США йому та 4000 доларів США особі, яка буде здійснювати його переправлення через державний кордон України. Повідомив, що його з міста Ужгорода забере особа жіночої статі, яка доставить його до вище вказаного населеного пункту.

01.03.2025 приблизно о 18 год 30 хв ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, зустрівся на АЗС «БРСМ», що у м. Ужгороді, вул. Баб`яка, 26, із ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів та повідомив ще раз, що 02.03.2025 о 05 год із АЗС «БРСМ», що у м. Ужгороді по вул Баб`яка, 26, його забере особа жіночої статі, яка доставить його до населеного пункту Великий Березний Ужгородського району, та наголосив, що перед виїздом ОСОБА_9 повинен передати йому частину заздалегідь обумовленої грошової винагороди у розмірі 1000 доларів США, а дівчині повинен віддати решту, зокрема 4000 доларів США після посадки в автомобіль.

02.03.2025 приблизно о 05 год 06 хв ОСОБА_7 , на виконання заздалегідь обумовленої злочинної схеми зателефонував через додаток «Вацап» ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів та повідомив, що решту обумовленої грошової винагороди у розмірі 5000 доларів США необхідно віддати дівчині, яка буде його доставляти до населеного пункту Великий Березний Ужгородського району та повідомив, що близько 05 год 30 хв вона прибуде на АЗС та хай її очікує.

Надалі, приблизно о 05 год 30 хв на АЗС «БРСМ», на автомобілі марки «SKODA», моделі «SUPERB», д.н.з. НОМЕР_1 , приїхала ОСОБА_10 , яка діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , на виконання його злочинної схеми сказала ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів, сідати до автомобіля, після чого поїхала у напрямку населеного пункту Великий Березний Ужгородського району. По дорозі ОСОБА_10 заїхала на парковку, що за адресою: м. Ужгород, вул. Гаджеги, 11, де зустрілась зі своїм чоловіком ОСОБА_11 , де було висунуто вимогу ОСОБА_9 надати грошові кошти за організацію його переправлення через державний кордон України. На вказану вимогу ОСОБА_9 відмовив та сказав, що передасть грошову винагороду біля державного кордону України, як це було обумовлено напередодні.

У подальшому, близько 06 год 28 хв ОСОБА_10 приїхала на автомобілі марки «SKODA», моделі «SUPERB», д.н.з. НОМЕР_1 , до населеного пункту Домашин Ужгородського району, де остання передала ОСОБА_9 невстановленій на даний час органом досудового розслідування особі, яка мала здійснити безпосередній

-4-

супровід ОСОБА_9 до державного кордону України та висунула вимогу надати решту обумовленої грошової винагороди у розмірі 5000 доларів США, після чого ОСОБА_9 надав ОСОБА_10 вказану суму. Після чого, ОСОБА_9 у супроводі невстановленої на даний час органом досудового розслідування особи попрямував у напрямку державного кордону України через лісисту місцевість та був доведений до лінії державного кордону України із Словацькою Республікою, після чого вказана особа перебуваючи у лісистій місцевості почула звуки БПЛА, які здійснювали спостереження та маючи боязнь бути викритим правоохоронними органами втекла у невідомому напрямку.

У свою чергу, ОСОБА_7 о 06 год 50 хв був викритий правоохоронними органами та затриманий за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 168/ 174, а ОСОБА_10 о 07 год 59 хв в АДРЕСА_4 .

02.03.2025 ОСОБА_7 затриманий на підставі ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 07 до 09 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 03 років із конфіскацією майна, у зв`язку з чим наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. З урахуванням наведеного слідчий вважав, що більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, на строк 60 днів.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя ухвалу мотивувала тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років із конфіскацією майна, а ризики, на які посилається слідчий у клопотанні, а саме передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є наявними. У зв`язку з чим, слідчий суддя дійшла висновку про те, що слідчим доведено необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначила ОСОБА_7 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка на переконання слідчого судді є достатньою для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді від 04.03.2025 скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Посилаючись на доводи, які є аналогічними доводам клопотання та не оспорюючи висновків слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор указує на те, що визначений ОСОБА_7 розмір застави є недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки

-5-

підозрюваного та запобігання встановленим ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Характер та обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його роль у вчиненні цього злочину, дають підстави для визначення застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та його захисника. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді. Від прокурора не надходило клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги.

Апеляційний суд не бере до уваги заяву захисника-адвоката ОСОБА_12 про відкладення розгляду апеляційної скарги з огляду на те, що розгляд апеляційної скарги вже неодноразово відкладався (20.03.2025, 08.04.2025, 15.04.2025, 24.04.2025), у тому числі у зв`язку з неявкою підозрюваного через тимчасову непрацездатність. При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що строк дії оскаржуваної ували спливає 29.04.2025, а зі змісту заяви адвоката ОСОБА_12 вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено і сторонам відкриті матеріали кримінального провадження у порядку ст. 290 КПК України та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Тому, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі прокурора та сторони захисту.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися

від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у

-6-

справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

В порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд уважає, що слідчий суддя повною мірою дотрималася вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя належно дослідила та перевірила наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000088, відомості про яке 31.01.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

02.03.2025 ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 04.03.2025 за клопотанням органу досудового розслідування щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід - тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність

-7-

обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_7 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Як встановила слідчий суддя, і це підтверджується матеріалами судового провадження, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, та яке відноситься до категорії тяжких, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно вливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому підозрюється, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, доведена прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, мотив та спосіб його вчинення, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що у своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняла до уваги слідчий суддя.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що обґрунтованість підозри та наявність передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків сторонами кримінального провадження не заперечується.

-8-

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора на предмет законності та вмотивованість ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_7 у частині визначення розміру застави, колегія суддів звертає увагу на таке.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як вбачається з ухвали, визначаючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 розмір застави, слідчий суддя взяла до уваги обставини, встановлені ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 цього Кодексу та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Тому, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, його ступеня суспільної небезпеки, а також даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше не судимий, непрацюючий, неодружений, слідчий суддя прийшла до висновку, що застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків і такий розмір не буде завідомо непомірним для нього.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів. При цьому враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якого розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_7 розмір застави - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 грн, є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_7 , обставинами кримінального правопорушення, його тяжкістю та особливою суспільною небезпечністю, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним в ч. 4 ст. 182 КПК України, згідно яких розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного.

Поряд з тим, викладені прокурором в апеляційній скарзі посилання щодо необхідності визначення підозрюваному ОСОБА_7 застави 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб задоволенню не підлягають з таких підстав.

-9-

З матеріалів судового провадження вбачається, що звертаючись до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ініціатор клопотання, за погодженням з прокурором, не вказував про необхідність визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_7 в іншому розмірі, що не передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, як і не вказував про виключність випадку у розумінні положень цієї норми. Разом з тим, в апеляційній скарзі прокурор зазначив про необхідність визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_7 у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. При цьому прокурор не надав доказів на підтвердження майнового стану підозрюваного, який зумовлював би здатність останнього сплатити заставу саме у такому розмірі.

Проте, відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 КПК України, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

Відтак, при прийнятті рішення колегія суддів ураховує, що передбачених ч. 2 ст. 185 КПК України доповнень, змін до клопотання, або заміну його новим клопотанням, матеріали провадження щодо ОСОБА_7 не містять, а наведені в апеляційній скарзі прокурором доводи, в тому числі тяжкість та особлива суспільна небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею.

Також колегією суддів враховується і те, що строк дії оскаржуваної ували спливає 29.04.2025 і прокурором не надано жодних доказів, які б свідчили, що підозрюваний з моменту застосування щодо нього запобіжного заходу та визначення йому застави будь-яким чином порушував покладені на нього обов`язки. Між тим, зі змісту заяви адвоката ОСОБА_12 вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено і сторонам відкриті матеріали кримінального провадження у порядку ст. 290 КПК України та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що стороною обвинувачення не наведено обставин та не надано таких доказів, які б спростовували висновки слідчого судді, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлено.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.03.2025 щодо ОСОБА_6 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді