Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/2460/2025 У Х В А Л А
12.06.2025р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орловське, Ростовської області, Російської Федерації, раніше зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
13.09.2014р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3 КК України.
Згідно повідомлення про підозру, протягом червня-серпня 2014 року ОСОБА_6 сприяв діяльності терористичної групи і приймав безпосередню участь в ній, до складу якої входили ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та інша невстановлена особа, для подальшого ведення спільної підривної діяльності вибухів, підпалів, диверсій, на території Миколаївської області з метою порушення громадської безпеки, заподіяння значної майнової шкоди і залякування населення регіону для привернення уваги громадськості до діяльності проросійських активістів та подальшої провокації воєнного конфлікту на півдні України.
Крім того, 11 та 12 вересня 2014 року ОСОБА_6 за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та інша невстановлена особа, навмисно, бажаючи підготуватись до вчинення терористичного акту, приїжджали на автомобілі «ГАЗ», реєстраційним номер НОМЕР_1 , який перебував в його управлінні, та автомобілі ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким управляв ОСОБА_7 до залізничного моста, який проходить над річкою Інгул біля півострова «Аляуди» у м. Миколаєві, та проводили підготовчі заходи до вчинення терористичного акту, а саме спостерігали за рухом поїздів через залізничний міст. У той же період часу зазначені особи, знаходячись біля с. Миколаївка, Жовтневого району провели тестування саморобного засобу дистанційного ініціювання вибуху.
Однак, свої злочинні наміри ОСОБА_6 за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, у зв`язку з тим, що 13 вересня 2014 року їх затримано, в порядку ст. 208 КПК України.
Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. В обґрунтування клопотання зазначено, що 12.10.2014 року підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постановою слідчого оголошено в розшук, проведення якого доручено оперативному підрозділу Управління СБ України в Миколаївській області.
Відповідно до інформації 3 відділу ГВЗНД УСБУ в Миколаївській області та інших матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування встановлено, що на даний час ОСОБА_6 , продовжує перебувати на тимчасово окупованій збройними силами рф території України, у зв`язку з чим забезпечити явку останнього для участі у слідчих діях не виявляється за можливе. Дотепер, ОСОБА_6 не з`явився за викликами та жодним чином не повідомив про причини неявки, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що підозрюваний навмисно переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Постановою слідчого від 28.05.2025р. підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.
Поряд із цим наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність у якій підозрюється.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Захисник не заперечив проти задоволення клопотання.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук. У випадку, якщо слідчий суддя прийме рішення про тримання під вартою особи, оголошеної в міжнародний розшук, після затримання такої особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного має розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Отже, у разі оголошення особи у міжнародний розшук, КПК України встановлює процедуру, за якою спочатку може бути розглянуте за відсутності підозрюваного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. А наступним етапом - після затримання підозрюваного (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) - слідчий суддя розглядає за його участю клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. Використані формулювання свідчать про те, що в умовах переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та оголошення у зв`язку з цим його у міжнародний розшук, КПК України розрізняє процедури обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою від процедури застосування такого обраного запобіжного заходу.
На відміну від процедури застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при вирішенні питання про його обрання не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою - це єдиний запобіжний захід, передбачений в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. Питання про більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного стає предметом дослідження при застосуванні запобіжного заходу після його затримання і доставлення до слідчого судді. За такої нормативної регламентації при вирішенні питання про обрання щодо особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчому судді належить дослідити такі обставини: чи повідомлено особі про підозру у встановленому законом порядку; чи наявна обґрунтована підозра; чи наявні ризики кримінального провадження; чи оголошена особа в міжнародний розшук (або перебуває на тимчасово окупованій території України).
Таким чином, слідчий суддя досліджує ці обставини в світлі конкретних обставин цієї справи.
Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 13.09.2014р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3 КК України.
12.10.2014 року підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постановою слідчого оголошено в розшук, проведення якого доручено оперативному підрозділу Управління СБ України в Миколаївській області.
Відповідно до інформації 3 відділу ГВЗНД УСБУ в Миколаївській області та інших матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування встановлено, що на даний час ОСОБА_6 , продовжує перебувати на тимчасово окупованій збройними силами рф території України, у зв`язку з чим забезпечити явку останнього для участі у слідчих діях не виявляється за можливе. Дотепер, ОСОБА_6 не з`явився за викликами та жодним чином не повідомив про причини неявки, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що підозрюваний навмисно переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Постановою слідчого від 28.05.2025р. підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.
Щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Так, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3 КК України, з яких злочин за ч. 2 ст. 258 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна або без такої.
Така під озра є обґрунтованою та підтверджується: протоколом огляду місця події від 13.09.2014р.; протоколом добровільної видачі предметів від 13.09.2014р.; протоколами допитів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколами проведення слідчих експериментів від 23.09.2014р. та від 25.09.2014р.; висновком експерта №1605 від 13.09.2014р.; висновком експерта №68/1801 від 17.09.2014р.; висновком експерта №67/1794 від 15.09.2014р.; висновком експерта №1624 від 18.09.2014р.; висновком експерта №69 від 03.10.2014р.; матеріалами кримінального провадження у сукупності.
З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, характеру вчинених кримінальних правопорушень, зокрема пов`язаного із скоєнням терористичного акту шляхом підпалу; зважаючи на те, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, де продовжує займатись злочинною діяльністю; фактично вже вживає заходів, направлених на ухилення від явки до слідчого, прокурора та суду, у зв`язку з чим оголошений у розшук; зважаючи на те, що останньому відомі свідки його протиправних дій та інші фігуранти злочинної діяльності, за такого слід погодитись із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність у якій підозрюється.
Таким чином запобігти вказаним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не вбачається за можливе.
Керуючись ст. 183, 196 КПК України, -

Щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Після затримання і не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця кримінального провадження, розглянути за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1