ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою представника скаржниці ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 серпня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від 10.07.2025 та зобов`язання вчинити дії.

Скарга мотивована тим, що 10 липня 2025 року ОСОБА_6 до правоохоронних органів подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, яка у кінцевому результаті скерована до Луцького РУП ГУНП у Волинській області для прийняття відповідного рішення. Однак, по даний час з невідомих причин, в порушення вимог ст.214 КПК України, відомості за вказаною заявою до ЄРДР не внесені, та не повідомлено про початок досудового розслідування, витяг з ЄРДР не надано. Посилаючись на це, просить зобов`язати уповноважених службових осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 10.07.2025.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.08.2025 в задоволенні вищевказаної скарги відмовлено.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, представник скаржника ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на його необґрунтованість і незаконність, просить скасувати та постановити нове, яким задовольнити скаргу. Зазначає про те, що чоловік ОСОБА_6 ОСОБА_7 був незаконно без будь-якого процесуального документу (протоколу) затриманий працівниками ВП №1 (сел.Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області за те, що ніби то він перебуває в розшуку та переданий до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після цього, ОСОБА_7 переданий до ІНФОРМАЦІЯ_2 у місто Луцьк, де йому працівники цього ОТЦК нанесли тілесні ушкодження, внаслідок чого ОСОБА_8 госпіталізували до Волинської обласної лікарні, де він був виявлений без свідомості та частковою втратою пам`яті. Після цього, ОСОБА_6 бали написані заяви про злочин вчинений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 до різних правоохоронних органів, які у подальшому були скеровані для розгляду до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, жодної відповіді з цього відділу не надійшло. Відповідно до відповіді Луцького РУП ГУНП у Волинській області, працівниками цього управління було проведено перевірку у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», за результатами якої складено відповідну довідку. Тобто була проведена якась перевірка, однак відомості до ЄРДР про вчинення злочину за заявою ОСОБА_6 внесені не були і досудове розслідування не розпочато. Апелянт вважає, що така перевірка є незаконною, неповною та такою, що проведена поверхнево. Проте, слідчий суддя місцевого суду на зазначене належної уваги не звернув та прийшов до неправильного висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки уповноваженими особами Луцького РУП ГУНП у Волинській області не були виконані вимоги ст.214 КПК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 , який скаргу підтримав та просив задовольнити, перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги (ст.307 КПК).

Апеляційним переглядом встановлено, що у своїй скарзі до слідчого судді представник скаржника ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 фактично вказував на бездіяльність слідчих СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, та просив зобов`язати внести відомості до ЄРДР про кримінальні правопорушення на підставі поданого ОСОБА_6 повідомлення від 10.07.2025, зареєстрованого до ІК ІПНП Луцького РУП ГУНП у Волинській області за №43791 від 10.07.2025 щодо незаконного позбавлення волі її чоловіка ОСОБА_7 та нанесення йому тілесних ушкоджень.

Відмовляючи у задоволенні цієї скарги слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 звернулася із повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, однак воно ґрунтується на припущеннях про існування тих чи інших фактів (вчинення протиправних дій), тобто її суб`єктивній оцінці певних подій.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів апеляційного суду погоджується з огляду на таке.

Відповідно до ч.1, 4, 5 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До ЄРДР вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Відповідно до п.1 глави 2 розділу I Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, яке затверджене наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, до Реєстру, окрім іншого, вносяться відомості про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність , що узгоджується з вимогами ч.5 ст.214 КПК України.

З аналізу вищенаведених норм законодавства, ст.214 КПК України містить два ключових положення: 1) строк, протягом якого мають бути внесені відомості - невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення; 2) зміст заяви, повідомлення - вони мають бути про вчинене кримінальне правопорушення.

Згідно із ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. З вказаною нормою кореспондується вимога п.4 ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до якої до ЄРДР вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

За такого нормативного закріплення позиція щодо автоматичної реєстрації відомостей по всіх заявах і повідомленнях, які надходять до слідчого, прокурора, дізнавача для порушення кримінального провадження, є помилковою, адже сама норма опосередковано містить вимогу наявності відомостей про кримінальне правопорушення. Отже, навіть у чинній редакції ч.1 ст.214 КПК України проблема щодо внесення відомостей до ЄРДР і оскарження відповідної бездіяльності лежить у площині застосування і вибіркового застосування нормативних формулювань.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації до ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.

У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_9 від 17.06.2020, де у п.5 мотивувальної частини якого зазначено, що: «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Таким чином, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, може мати місце лише у разі:

- надходження заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений повноваженнями вносити дані до ЄРДР (відповідно до ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Однак, слід додатково наголосити, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в ЄРДР);

- наявності у заяві, повідомленні інформації, яка може свідчити про вчинення кримінального правопорушення (для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак: суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення) та об`єкт і об`єктивна сторона (ознаки складу правопорушення). Разом з тим, відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки, або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне);

- не внесення відомостей за заявою, повідомленням, які надійшли уповноваженому суб`єкту і містять ознаки кримінального правопорушення, протягом 24 годин.

З матеріалів провадження встановлено, що повідомлення ОСОБА_6 від 10.07.2025 про встановлення обставин отримання її чоловіком ОСОБА_7 тілесних ушкоджень під час перебування в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , було перевірено та розглянуто Луцьким РУП ГУНП у Волинській області у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», про що 24.07.2025 складено відповідну довідку. Про таку довідку відомо ОСОБА_6 , оскільки така фактично надана на адвокатський запит її представника ОСОБА_5 .

В ході проведення перевірки Луцьким РУП ГУНП у Волинській області обставин, зазначених ОСОБА_6 у поданій нею заяві, не було встановлено фату нанесення тілесних ушкоджень її чоловіку ОСОБА_7 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, встановлений факт нападу епілепсії у ОСОБА_7 в приміщенні казарми ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого він втрачає рівновагу, падає на підлогу та вдаряється, почались судоми, після чого був доставлений до медичного закладу.

Колегія суддів проаналізувавши матеріали, погоджується із висновком слідчого судді місцевого суду про те, що повідомлення ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень фактично ґрунтується на припущеннях про існування тих чи інших фактів (вчинення протиправних дій), тобто її суб`єктивній оцінці певних подій.

Як достеменно встановлено судом, повідомлення ОСОБА_6 від 10.07.2025 було розглянуто Луцьким РУП ГУНП у Волинській області, за результатами розгляду якого складено відповідну довідку, зміст якого фактично доведений до ОСОБА_6 після її отримання на запит представника адвоката ОСОБА_5 .

Проаналізувавши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею належним чином та в повному обсязі перевірені викладені в скарзі підстави, які у ній наведені про бездіяльність слідчих Луцького РУП ГУНП у Волинській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР, досліджено наявні матеріали в їх сукупності та цілком обґрунтовано відмовлено у задоволенні скарги, оскільки мали місце відповідні дії зі сторони цього органу.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом.

При цьому, усі апеляційні доводи щодо незаконності оскаржуваного судового рішення не заслуговують на увагу суду, оскільки на думку апеляційного суду фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків слідчого судді суду першої інстанції.

Апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень норм кримінально-процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді з наведених апелянтом мотивів.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді, - без змін.

Керуючись ст.376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника скаржниці ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 серпня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги представника скаржниці ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від 10.07.2025 та зобов`язання вчинити дії, - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді