печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000045, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури міста Києва перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000045 від 14.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди у сумі 5 000 доларів США для третьої особи за вчинення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме одного з керівників ГУР МОН України, щодо видачі посвідчення працівника ГУР МОН України на ім`я ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

Так, 27.03.2025 приблизно об 11 год. ОСОБА_5 за попередньою домовленістю перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Кондратюка, 8, зустрівся із невстановленою особою на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , з приводу отримання інформації щодо офіційного оформлення до одного з підрозділів ГУР МОН України. В ході бесіди ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди у сумі 5 000 доларів США для третьої особи за вчинення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме одного з керівників ГУР МОН України, щодо видачі посвідчення працівника ГУР МОН України, повідомив ОСОБА_5 про те, що використовуючи свої зв`язки у ГУР МОН України зможе вплинути на одного з керівників підрозділу для отримання на користь ОСОБА_5 посвідчення працівника ГУР МОН України, в разі сплати грошових коштів у сумі 5000 доларів США. З метою запевнення у правдивості своїх можливостей ОСОБА_4 показав своє посвідчення одного з підрозділів ГУР та додав, що воно надає користувачу право безперешкодно рухатись територією України через блокпости, у комендантську годину, проходити у державні установи, пред`являти правоохоронним органам за потреби та не боятися працівників ТЦК СП.

Далі, 15.04.2025 приблизно о 12 год. 15 хв. за попередньою домовленістю ОСОБА_5 спільно із своїм знайомим ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_8 . В ході зустрічі ОСОБА_7 повідомив, що він має проблеми зі здоров`ям, але в ТЦК його можуть визнати повністю придатним, на ці слова ОСОБА_8 повідомив, що приблизно рік має посвідчення однієї з військових частин ГУР МОН України, яка базується на Рибацькому острові у м. Києві, де він офіційно рахується співробітником. Для офіційного оформлення та видачі посвідчення йому потрібно передати паспорт, код, довідку про несудимість, інформацію про військово-облікові документи та фото для документу.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 18.04.2025 близько 18 год. 30 хв. зустрівся з ОСОБА_5 поряд із приміщенням ТРЦ «Магелан» у м. Києві. В ході розмови ОСОБА_8 запевняє ОСОБА_5 у справжності виготовлення посвідчення, на що останній передає документи, паспорт, ідентифікаційний код та фото, без довідки про несудимість, оскільки остання не готова. На запитання ОСОБА_5 кому передавати неправомірну вигоду за видачу посвідчення працівника ГУР МОН України, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, називає невстановлену особу на ім`я ОСОБА_6 , та підтверджує це телефонним дзвінком останньому. Також ОСОБА_8 повідомляє, що у суму 5000 доларів США входить дистанційне проходження співбесіди на посаду, та на початок йому необхідна лише передоплата у розмірі 3000 доларів США.

У подальшому відповідно до усної домовленості, 21.04.2025 о 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: Київська область, м. Капітанівка, вул. Соборна, 21, поряд із стоянкою Мегамаркету, передав ОСОБА_8 обумовлені раніше грошові кошти у сумі 3000 доларів США за вплив на службову особу одного з підрозділів ГУР МОН України за виготовлення посвідчення працівника підрозділу, та додав, що на наступну зустрічі потрібно довезти залишок у сумі 2000 доларів США.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, направлений на одержання неправомірної вигоди у сумі 5 000 доларів США для третьої особи за вчинення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме одного з керівників ГУР МОН України, щодо видачі посвідчення працівника ГУР МОН України на ім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , 25.04.2025 приблизно об 11 год. передав виготовлене посвідчення працівника ГУР МОН України, видане на ім`я ОСОБА_5 , останньому, додаючи, що воно офіційне, та пізніше повідомить контактний номер телефону військової частини для контакту в разі виникнення будь-яких проблем, та одержав від ОСОБА_5 останню частину неправомірної винагороди у сумі 2000 доларів США. Після цього одразу був затриманий працівниками поліції, а неправомірна винагорода вилучена.

25.04.2025 ОСОБА_8 повідомлено про те, що він підозрюється у одержанні неправомірної вигоди для третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Того ж дня, 25.04.2025 у період часу з 18 год. 17 хв по 18 год. 54 хв. слідчий СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_9 провів обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було вилучено:

- мобільний телефон марки HUAWEI P40 Pro, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , поміщено у сейф-пакет № 7150182.

Того ж дня, вилучене було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Метою арешту майна є збереження речових доказів, задля запобігання можливості їх приховання, відчуження.

Підсумовуючи клопотання, прокурор просила накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ,а саме на:

- мобільний телефон марки HUAWEI P40 Pro, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , поміщено у сейф-пакет № 7150182.

Прокурор, повідомлений про місце, дату та час розгляду клопотання у спосіб, що відповідає вимогам ст. 135 КК України, в судове засідання не з`явився, причини неприбуття не повідомив.

Власник майна ОСОБА_10 , захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_11 , будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду клопотання за наявними в матеріалах контактними даними, в судове засідання не з`явилися, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не направили.

З урахуванням скорочених строків розгляду клопотання про накладення арешту, належного повідомлення сторін про місце, дату та час розгляду справи, слідчий суддя визнав за можливе здійснити розгляд справи без участі сторін.

Дослідивши клопотання з додатками, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури міста Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000045 від 14.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 25.04.2025на підставі ч. 3 ст. 233, ст. 234 КПК України слідчим проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки HUAWEI P40 Pro, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , поміщено у сейф-пакет № 7150182 /а. м. 51-57/.

08.05.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа №757/20698/25-к) надано дозвіл слідчому СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000045 на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення:

мобільний телефон марки HUAWEI P40 Pro, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 .

25.04.2025постановою старшого слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000045 /а. м. 47-50/.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При цьому, в ч. 3 ст. 173 КПК України зазначено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Також, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Прокурором не надано слідчому судді будь-яких доказів того, що вилучений мобільний телефон відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а також не обґрунтовано підстав його вилучення (як цього вимагає абз. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України).

На час проведення обшуку та вилучення техніки, як і на час розгляду даного клопотання, наявності на вилученій техніці інформації, що має значення для досудового розслідування, не встановлено, відповідного експертного дослідження не призначено.

Прокурором також не надано належних та допустимих доказів неможливості під час проведення обшуку копіювання інформації з вилученого у ОСОБА_13 мобільного телефону.

Також з досліджених матеріалів провадження не вбачається достатніх підстав вважати, що вилучений мобільний телефон був отриманий внаслідок кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення.

Матеріали клопотання не містять підтверджень, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а постанова про визнання речових доказів є формальною, ґрунтується на припущеннях. Сам факт винесення постанови про визнання речей речовими доказами не може бути достатньою правовою підставою для арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання прокурора про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, тому в задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372,. 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання - відмовити.

Майно, тимчасово вилучене 25.04.2025в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки HUAWEI P40 Pro, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , поміщено у сейф-пакет № 7150182, повернути власнику - ОСОБА_14 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1