УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000701 від 05.03.2025 року, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисників та підозрюваного, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні № 0000701 від 05.03.2025 року, яке відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка.

Підозрюваний ОСОБА_6 доставлений до суду під вартою.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчим СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, за процесуального керівництва Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, в ході досудового розслідування встановлено, що 05.03.2025 року приблизно о 19:50 год. на вулиці при вході до скверу біля будинку АДРЕСА_2 випадково зустрілися раніше знайомі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внаслідок попередніх неприязних відносин між останніми відбувся словесний конфлікт, з приводу чіпляння до сім`ї ОСОБА_8 , а саме до його дружини та їх малолітнього сина з боку ОСОБА_6 , який в подальшому переріс в бійку, під час якої у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесного ушкодження потерпілому, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 05 березня 2025 року, приблизно о 19 год., 50 хв. знаходячись на вулиці при вході до скверу біля будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи навпроти потерпілого, під час сутички, дістав з правої кишені джинсів, в які був одягнутий, тичковий ніж та тримаючи його в правій руці наніс потерпілому ОСОБА_8 один удар в область лівої щоки, один удар в область правого передпліччю та один удар в ділянку живота.

У результаті протиправних дій ОСОБА_6 відповідно до довідки КНП «Київська міська клінічна лікарня №4» № 420 від 05.03.2025 року потерпілому ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення живота.

Відповідно до ч. 2.1.3. Наказу МОЗ України про «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» № 6 від 17 січня 1995 року, до ушкодження, що небезпечне для життя, належить: ушкодження живота, котрі проникли в черевну порожнину, у тому числі і без ушкодження внутрішніх органів, у зв`язку з чим ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_8 . ТЯЖКІ тілесні ушкодження.

06.03.2025 року ОСОБА_6 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

06.03.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

07.03.2025 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, а саме: 04.05.2025 року.

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки встановленні під час застосування ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики, на думку прокурора, не зменшились та існують на даний час, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Крім того, досудове розслідування в даному провадженні завершити до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді, а саме до 04.05.2025р. не можливо, у зв`язку із необхідністю проведення в рамках вказаного кримінального провадження ряду слідчих дій, а саме: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судово-медичних експертиз; отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи; скласти та вручити підозрюваному повідомлення про зміну раніше пред`явленої підозри в частині уточнення обставин кримінального правопорушення з урахуванням висновку судово-медичної експертизи; виконати ряд інших слідчих дій по кримінальному провадженню, в яких виникне необхідність; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Тому, Постановою прокурора продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000701 від 05.03.2025 року до трьох місяців, тобто до 06 червня 2025 року.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

В судовому засіданні захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , та просили застосувати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав доводи захисників.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_6 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються.

06.03.2025 року ОСОБА_6 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

06.03.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

07.03.2025 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, а саме: 04.05.2025 року.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Беручи до уваги, що встановленні ризики, під час застосування ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, існують на даний час, а саме:

- переховування від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відносяться до категорії тяжких злочинів, обставини вчиненого ним правопорушення із застосуванням тичкового ножа, який знаходився у нього в кишені, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого правопорушення, може переховуватися від слідства та суду.

- незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки перебуваючи на волі ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни ним показань.

Слідчий суддя враховує доводи прокурора з приводу того, що досудове розслідування завершити до закінчення дії попередньої ухвали від 07.03.2025р. неможливо, у зв`язку із необхідністю проведення в рамках вказаного кримінального провадження ряду слідчих дій, а саме: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судово-медичних експертиз; отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи; скласти та вручити підозрюваному повідомлення про зміну раніше пред`явленої підозри в частині уточнення обставин кримінального правопорушення з урахуванням висновку судово-медичної експертизи; виконати ряд інших слідчих дій по кримінальному провадженню, в яких виникне необхідність; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Тому, постановою прокурора продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000701 від 05.03.2025 року до трьох місяців, тобто до 06 червня 2025 року.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , його вік, майновий та сімейний стан, стан здоров`я, обставини вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушень проти життя та здоров`я потерпілого, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, який відносяться до категорії тяжких злочинів, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам та вважає за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 06.06 2025р. включно.

Слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням тяжкого тілесного ушкодження відносно потерпілого, небезпечного для життя в момент заподіяння, із застосуванням заздалегідь заготовленого ножа, обставини вчиненого ним злочину, тому, слідчий суддя, вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 207, 208, 209, 211, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 06 червня 2025р. включно.

Строк дії ухвали закінчується о 23 год. 59 хв. 06 червня 2025р.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Центрального регіону.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1