Справа № 352/1943/24
Провадження № 1-кп/352/103/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 травня 2024 року за № 0000197

за обвинуваченням ОСОБА_5 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Тисмениця Івано-Франківської області, проживає і зареєстрований в АДРЕСА_1 , не працює, осіб на утриманні не має, освіта середня, особа з інвалідністю 3 групи, не судимий, РНОКПП НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України (далі- КК України)

ВСТАНОВИВ:

I. Історія провадження

17 липня 2024 року до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, розгляд якого у підготовчому судовому засіданні призначено на 22 липня 2024 року.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 24 липня 2024 року призначено судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України.

ІІ. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

ОСОБА_5 , 09 травня 2024 року приблизно о 19 годині 50 хвилин, в умовах воєнного стану, перебуваючи біля домоволодіння № 74 по вулиці Вільшанецька в місті Тисмениця, побачив незамкнений автомобіль марки «Mitsubishi» модель «Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та в цей час у нього виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна із салону вищевказаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, скерований на таємне викрадення чужого майна з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 з метою особистого збагачення, скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, шляхом вільного доступу через незамкнені водійські двері за відсутності будь-яких засобів, які перешкоджають вільному доступу сторонніх осіб до салону автомобіля, проник в салон вищевказаного автомобіля, звідки таємно викрав:

- жіночу сумку торгової марки «Louis Vuitton», моделі «Pochette Metis», вартістю 73150 гривень; в якій знаходились:

-гаманець торгової марки «Louis Vuitton» моделі «Victorine» вартістю 11583 гривень;

-сережки у формі квітки із золота 585 проби вагою 4,59 грама вартістю 9868,5 гривень;

-ланцюжок із золота 585 проби вагою 6,25 грам вартістю 13437,5 гривень;

-грошові кошти в сумі 700 гривень;

-грошові кошти в сумі 150 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 5907,4 гривень;

-грошові кошти в сумі 40 Євро , що відповідно до курсу НБУ становить 1692,7 гривень.

Після чого ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном і грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 116339,10 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 визнав вину в повному обсязі та підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що навесні 2024 року перебував в місті Тисмениця по вулиці Вільшанецький, коли побачив автомобіль, який приїхав та зупинився неподалік. З цього автомобіля вийшла жінка та пішла. В цей час у нього виник умисел на крадіжку майна, в зв`язку із чим він через відкриті двері проник до салону автомобіля, де побачив поміж водійським та пасажирським кріслами сумочку і забрав її та покинув із нею місце події. Далі побачив в сумочці гаманець, золото та гроші, які привласнив, а сумочку викинув в річку. Викрадені кошти та кошти, отримані від реалізації викраденого він видав поліції. Кається у вчиненому злочині, просить суворо не карати. Зазначає, що має невеликий дохід як особа з інвалідністю, а також йому допомагають вітчим та мати.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Зазначила, що у травні 2024 року приїхала в гості до знайомої по вулиці Вільшанецькій в місті Тисмениця та залишила автомобіль незамкненим. Коли повернулась через кілька хвилин, то не знайшла в автомобілі свою сумочку із наявними в ній гаманцем з речами та грошовими коштами. Вказану сумочку та гаманець їй дарували діти, які їх придбали в іншій країні. Їй збитки не відшкодовані. У призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 90/2025 від 20 березня 2025 року, ОСОБА_5 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, виявляє ознаки легко вираженого органічного розладу особистості з алкоголізацією. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину ОСОБА_5 перебував у стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує.

Сторонами обвинувачення та захисту під час визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, висловлено позицію щодо недоцільності дослідження доказів щодо обставин, викладених в формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті.

Обвинувачений, Адвокат, Прокурор та Потерпілиаа кожен окремо, пояснили, що правильно розуміють зміст обставин, викладених в формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті, а також їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У Суду немає сумнівів в добровільності їх позиції, в зв`язку із чим Судом в порядку частини третьої статті 349 КПК України постановлено ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті та постановлено обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілої, а також дослідженням висновку експерта судово-психіатричної експертизи та доказів щодо речових доказів, судових витрат та документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Ураховуючи викладене, Суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу та дослідивши надані докази та документи, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

IV.Мотиви призначення покарання

Суду надані наступні документи, що характеризують особу та впливають на вирішення питань щодо призначення покарання

-інформація щодо відсутності у ОСОБА_5 судимостей;

-інформація КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я», згідно із якою ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в цьому закладі з 24 січня по 21 лютого 2024 року;

-довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, згідно із якою ОСОБА_5 , з 01 квітня 2024 року встановлено 3 групу інвалідності на строк до 01 червня 2026 року;

Згідно із досудовою доповіддю орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження волі. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення від відбування з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання обов`язків, передбачених частиною третьою статті 76 КК України.

В судових дебатах:

Прокурор просив призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, а також звільнити від відбування покарання на підставі статті 75 КК України з іспитовим строком тривалістю 2 роки.

Потерпіла в судових дебатах участі не брала. Під час допиту висловила думку про призначення покарання на розсуд суду. Окрім того, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі та призначення покарання на розсуд суду.

Захисник просив призначити покарання більш м`яке, ніж просить прокурор, зокрема визначити іспитовий строк тривалістю 1 рік

Обвинувачений згодний із думкою адвоката.

Відповідно до частини другої статті 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до частини першої статті 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який згідно зі статтею 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, ніде не працює, є особою з інвалідністю 3 групи.

Згідно із обвинувальним актом обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Суд погоджується із наявністю цієї обставини, оскільки ОСОБА_5 не тільки визнав вину, але й зазначив місце, в якому викинув частину викраденого, а також видав поліції викрадені кошти, тобто вчинив активні дії, що свідчать про його щире каяття.

Вказані висновки узгоджуються із послідовною практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 15 листопада 2021 року у справі 199/6365/19.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 в обвинувальному акті не зазначені та Судом під час розгляду справи не встановлені.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При обранні конкретного виду покарання суд враховує, що санкцією частини четвертої статті 185 КК України передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до санкції частини четвертої статті 185 КК України крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі.

Враховуючи особу обвинуваченого, який визнав вину в повному обсязі, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, часткове відшкодування шкоди потерпілому, а також одиничний епізод кримінального правопорушення, Суд вважає, що призначення покарання в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті, сприятиме меті покарання та виправленню ОСОБА_5

щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням

Відповідно до статті 75 КК України якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких відповідно до статті 12 КК України. В той же час Суд враховує особу обвинуваченого, який визнав вину в повному обсязі, одиничність епізоду кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, а саме вжиття ним заходів щодо відшкодування заподіяної шкоди та відсутність інформації щодо вчинення ним будь-яких інших правопорушень. Також Суд бере до уваги висновки досудової доповіді органу пробації, згідно із якими виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.

В зв`язку із викладеним, Суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, в зв`язку із чим він має бути звільненим від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до частини четвертої статті 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

При визначенні тривалості іспитового строку Суд бере до увагу також поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, зокрема, те що, ОСОБА_5 виконував належним чином свої процесуальні обов`язки, в зв`язку із чим Суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_5 іспитовий строк в мінімальному розмірі тривалістю 1 рік.

Відповідно до статті 76 КК України Суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого безальтернативні обов`язки у відповідності до частини першої статті 76 КК України,

Враховуючи, що обвинувачений є особою з інвалідністю 3 групи, Суд вважає недоцільним покладення на нього альтернативних обов`язків, передбачених пунктом 3 частини другої статті 76 КК України.

V.Щодо речових доказів

В ході досудового розслідування стороною обвинувачення долучено наступні речові докази:

-грошові кошти в сумі 8607 гривень, з яких:

- 15 купюр номіналом 500 гривень серіями та номерами: ХЕ7485489, ВД0805224, ВВ0439756, УД8176815, ВИ9190207, УЖ596340, ЛВ1812218, ФГ8345920, УГ8380964, СЖ2146658, ВХ9740922, ЗД7579009, ФД8244755, СД9263214, ЗГ5643483;

- 5 купюр номіналом 200 гривен серіями та номерами: ГЄ0524371, ЄЕ9780137, ГЕ6473715, ДЕ8736357, ГЖ1622924;

- 1 купюра номіналом 100 гривень серією та номером АД3489467;

- 1 купюра номіналом 5 гривень серією та номером ЮЗ3107179;

- 1 купюра номіналом 2 гривні серією та номером КГ5404175

- сліди пальців рук, які скопійовано на липку стрічку та поміщено у паперовий пакет;

Відповідно до частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому:

-гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю);

-документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

В зв`язку із викладеним, грошові кошти підлягають поверненню власникові потерпілій ОСОБА_7 , а сліди пальців рук залишенню в матеріалах кримінального провадження.

VI.Щодо процесуальних витрат

Під час проведення досудового розслідування проводилось дві експертизи, витрати на проведення яких складають 2271,84 та 4543,68 гривень відповідно.

У відповідності до частини першої статті 122 Кримінального процесуального кодексу України витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В зв`язку із викладеним, витрати на проведення під час досудового розслідування експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 369-371, 373, 374, 376, 381-382 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі частин другої -четвертої статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді 5 років позбавлення волі з випробуванням, встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один ) рік.

На підставі частини першої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази:

-грошові кошти в сумі 8607 гривень, з яких:

- 15 купюр номіналом 500 гривень серіями та номерами: ХЕ7485489, ВД0805224, ВВ0439756, УД8176815, ВИ9190207, УЖ596340, ЛВ1812218, ФГ8345920, УГ8380964, СЖ2146658, ВХ9740922, ЗД7579009, ФД8244755, СД9263214, ЗГ5643483;

- 5 купюр номіналом 200 гривен серіями та номерами: ГЄ0524371, ЄЕ9780137, ГЕ6473715, ДЕ8736357, ГЖ1622924;

- 1 купюра номіналом 100 гривень серією та номером АД3489467;

- 1 купюра номіналом 5 гривень серією та номером ЮЗ3107179;

- 1 купюра номіналом 2 гривні серією та номером КГ5404175

які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 1 ( м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області повернути власнику ОСОБА_7 ;

-сліди пальців рук, які скопійовано на липку стрічку та поміщено у паперовий пакет, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів:

-для проведення судової експертизи № СЕ-19/109-24/6651-ТВ від 23 травня 2024 року в розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 (вісімдесят чотири) копійки;

-для проведення судової експертизи № СЕ-19/109-24/8287-Д від 16 червня 2024 року в розмірі 4543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) гривні 68 (шістдесят вісім) копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_8