печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000098,

В С Т А Н О В И В :

08.08.2025 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000098, за погодженням із прокурором, згідно вимог якого слідчий проситьнакласти арешт на майно, а саме транспортний засіб марки Audi S5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова/VIN: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі до нього, належні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та якими фактично користується та володіє ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мотивуючи подане клопотання, слідчий вказує, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаючи порядок перетину державного кордону України (виїзду з України) під час дії на її території правового режиму воєнного стану та проведення загальної мобілізації, у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 10 грудня 2024 року та у невстановленому місці, у з корисливих мотивів вступив в злочинну змову з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою організації незаконного переправлення осіб, а саме військовозобов`язаних громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, через державний кордон України та сприянні таким діям шляхом надання порад та вказівок.

Так, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , будучи достовірно обізнаними про введення на всій території України воєнного стану, а також про проведення на території України мобілізації до Збройних Сил України, з метою сприяння незаконному переправленню через державний кордон України декількох осіб, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , завчасно узгодивши між собою суму отримання незаконного доходу від протиправної діяльності та механізм перетину осіб через кордон України поза межами пунктів пропусків у Закарпатській області, у невстановлений час та у невстановленому місці надали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 поради та вказівки, щодо необхідних дій для подальшого незаконного перетину державного кордону України останніми, що виражались у роз`ясненні механізму перетину державного кордону України та його строках.

Після чого, на виконання спільного злочинного наміру, о 18 год. 29 хв. 14 грудня 2024 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були супроводжені ОСОБА_5 до залізничного вокзалу «Південний», що за адресою: м. Київ, вул. Георгія Кірпи, 4. Перебуваючи на залізничному вокзалі, ОСОБА_5 з метою приховування злочину, з залученням невстановленої особи - працівника акціонерного товариства «Українська залізниця», яка не була обізнана про злочинні наміри останнього, без наявних залізничних квитків помістили до вагону № 7 потягу №029 зі сполученням «Київ-Ужгород» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , для доправлення до міста Ужгород та подальшого їх незаконного перетину державного кордону України.

В подальшому, у невстановлений час, але не пізніше 15 грудня 2024 року у невстановленому місці ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, організували незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , шляхом незаконного перетину останніми кордону України поза межами пункту пропуску в Закарпатській області.

09.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами та вказівками, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 фактично користується на постійній основі транспортним засобом марки та моделі Audi S5, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до інформації з інформаційної системи «НАІС», транспортний засіб, а саме автомобіль марки та моделі «Audi S5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова/VIN: НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.04.2025 відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з метою припинення злочинної діяльності, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення проведено слідчу дію - обшук транспортного засобі марки Audi S5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова/VIN: НОМЕР_2 , за результатами якого вказаний транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі до нього вилучено.

10.04.2025 вище вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказам у кримінальному провадженні № 0000098 від 08.10.2024.

За викладених обставин, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на мано підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів здійснювалась.

У судове засідання прокурор/слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Прокурор подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.

Захисник підозрюваного подав до суду клопотання про проведення розгляду у його відсутність, щодо задоволення клопотання заперечував та просив відмовити.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників розгляду, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Слідчим відділом Печерського управління поліції ГУНП у м. Києві за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000098, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

09.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами та вказівками, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно з частиною 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно частини 5 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 КК України за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень ОСОБА_5 у випадку винесення обвинувального вироку, може бути призначене додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Відтак, наявні підстави з якими законодавець пов`язує вирішення питання щодо арешту майна підозрюваної особи.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Відповідно до ч. 10 ст. 171 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 фактично користується на постійній основі транспортним засобом марки та моделі Audi S5, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до інформації з інформаційної системи «НАІС», транспортний засіб, а саме автомобіль марки та моделі «Audi S5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова/VIN: НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.04.2025 відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з метою припинення злочинної діяльності, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення проведено слідчу дію - обшук транспортного засобі марки Audi S5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова/VIN: НОМЕР_2 , за результатами якого вказаний транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі до нього вилучено.

10.04.2025 вище вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказам у кримінальному провадженні № 0000098 від 08.10.2024.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно підозрюваного, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме транспортний засіб марки Audi S5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова/VIN: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі до нього, належні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та якими фактично користується та володіє ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1