Справа № 646/6868/25
Провадження № 1-кп/646/1393/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0001172 від 27.05.2025 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ, Харківської області, українця, громадянина України, непрацюючого, з вищою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судовим розглядом встановлено, що 18.05.2025 ОСОБА_4 , знаходячись на території розбитого внаслідок обстрілів домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 виявив корпус гранати типу Ф-1 з маркуванням «30/63 254- 50ТНТ» із запалом УЗРГМ з маркуванням барвником чорного кольору «110» та відтиснення «-67 УЗРГМ 583».

Діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та суспільно небезпечні наслідки таких дій, бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , порушуючи вимоги п. 2, п. 9. п. 10 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.10.1992 року № 576 (зі змінами), п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622 (зі змінами), забрав виявлені ним предмети, поклав до портфелю, вчинивши своїми діями придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Після чого у період часу з 18.05.2025 по 26.05.2025, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, розуміючи, що виявлене ним є бойовими припасами, усвідомлюючи протиправних характер своїх дій та суспільно небезпечні наслідки таких дій, бажаючи їх настання, зберігав вищевказані бойові припаси за своїм місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 без передбаченого законом дозволу.

Так, 26.05.2025 у денний час, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, розуміючи, що виявлене ним є бойовими припасами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільно небезпечні наслідки таких дій, бажаючи їх настання, пересувався по вулиці Центральній с-ще Куп`янськ-Вузловий Куп`янського р-ну Харківської області, взявши з собою вищевказані корпус гранати типу Ф-1 з маркуванням «30/63 254-50THT» із запалом УЗРГМ з маркуванням барвником чорного кольору «110» та відтиснення «-67 УЗРГМ 583», які поклав до свого портфелю, чим в порушення вищевказаних норм Закону вчинив носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу до виявлення та вилучення працівниками поліції.

26.05.2025 в період часу з 17 год 22 хв до 17 год 41 хв старшим слідчим СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_5 проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості за адресою: Харківська область, Куп`янський район, сел. Куп`янськ-Вузловий, вул. Центральна, поряд із будинком № 21, в ході якого у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено: корпус гранати типу Ф-1 з маркуванням «30/63 254- 50ТНТ» із запалом УЗРГМ з маркуванням барвником чорного кольору «110» та відтиснення «-67 УЗРГМ 583», які згідно із висновком експерта № КСЕ-19/121- 25/15290 від 27.06.2025, у своїй сукупності (штатному з`єднанні) утворюють ручну гранату Ф-1, яка відноситься до категорії бойових припасів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, не оспорював фактичних обставин справи та пояснив, що він 18.05.2025 році знаходячись на території розбитого внаслідок обстрілів домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 виявив корпус гранати типу Ф-1 з маркуванням «30/63 254- 50ТНТ» із запалом УЗРГМ з маркуванням барвником чорного кольору «110» та відтиснення «-67 УЗРГМ 583» після чого зберігав вищевказані бойові припаси за своїм місцем мешкання, за адресою: Харківська область, с-ще Куп`янськ-Вузловий, пров. Деповський, буд. 1.

Також у судовому засіданні обвинувачений пояснив суду, що розкаюється у вчиненому, розуміє, що вчинив неправильно, та шкодує про вчинене, готовий понести заслужене покарання.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме, як незаконне придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 р.) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 цієї ж постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він є уродженцем м. Куп`янськ, Харківської області, має вищу освіту, на обліку у лікаря-психіатрата у лікаря нарколога не перебуває, з довідки-характеристики убачається, що ОСОБА_4 за час проживання зарекомендував себе посередньо, підтримує дружні стосунки з особами які ведуть антигромадський спосіб життя, на обліку в Куп`янському РВП ГУНП в Харківській області не перебуває, раніше несудимий.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшує та обтяжує покарання обвинуваченому.

Суд вважає, що для досягнення цілей покарання, визначених ч. 2 ст. 50 КК України, з метою виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, слід призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

Разом з тим, з урахуванням усіх обставин справи, у тому числі, похилого віку обвинуваченого, його щирого каяття та того, що обвинувачений є раніше несудимим, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна підлягають скасуванню.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього в силу ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової вибухово-технічної експертизи № КСЕ-19/121-25/15290 від 27.06.2025 у розмірі 7131 (сім тисяч сто тридцять одна) гривня 20 копійок.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Основ`янського районного суду міста Харкова від 29.05.2025 арешт майна на корпус гранати Ф-1 з маркуванням на нижній частині гранати барвником чорного кольору «30/63 254-50ТНТ» та запал УЗРГМ з маркуванням барвником чорного кольору «110» та відтиснення «-67 УЗРГМ 583».

Речовий доказ корпус гранати Ф-1 з маркуванням на нижній частині гранати барвником чорного кольору «30/63 254-50ТНТ» та запал УЗРГМ з маркуванням барвником чорного кольору «110» та відтиснення «-67 УЗРГМ 583» передати на потреби Збройних сил України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення фактичних обставин, які ніким не оспорювалися при розгляді справи в суді першої інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з матеріалами справи, з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1