Справа №173/1217/25
Провадження №1-в/173/36/2025
У Х В А Л А

іменем України

26 травня 2025 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Верхньодніпровську подання начальника Кам`янського районного відділу № 1 філії Державної Установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до закону щодо засудженого ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

Начальник Кам`янського районного відділу № 1 філії Державної Установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , звернулася до суду з поданням про приведення вироку у відповідність до закону щодо засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на наступне: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.08.2024 року засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі із встановленням випробувального строку 1 рік з покладенням на нього обов`язків,передбачених п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 , на обліку органу пробації перебуває з 14.05.2025 року.

В зв`язку з набранням чинності Законом України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративині правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та на підставі ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, карність якого законом усунена, полягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.08.2024 року відносно ОСОБА_4 , останній засуджений за заволодіння чужим майном шляхом обману вчинене у 2024 році, вартість викраденого майна сановила 1047,90 грн. Станом на 01.01.2024 року прожитковий мінімум в Україні становив 3028 грн. Тобто спричинені збитки менші за прожитковий мінімум, що є підставою звільнення засудженого ОСОБА_4 , від подальшого відбування покарання, що й стало підставою для звернення до суду з цим поданням.

В судове засідання належним чином повідомлені представник уповноваженого органу пробації, засуджений ОСОБА_4 , не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Неприбуття в судове засідання цих осіб згідно ч. 4 ст.539КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду, відповідно до ст. 107 КПК України, враховуючи відсутність учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Клопотання розглядається у відповідності до ч. 5 ст. 539 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до подання матеріали, суд дійшов до наступних висновків.

02.08.2024 року ОСОБА_4 , був засуджений вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі із встановленням випробувального строку 1 рік з покладенням на нього обов`язків,передбачених п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирок набрав законної сили 04.10.2024 року.

Сума заподіяних збитків, на момент вчинення ОСОБА_4 , кримінального правопорушення 17.04.2024 , становила 1047,90 грн.

Відповідно до ч. 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно доЗакону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»становив 3028 грн., 50 відсотків його розміру становили 1514 грн.

Отже, з огляду на зміст положень Податкового кодексу Українита Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого наставала кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становив 3028 грн. (1514 х2= 3028 грн.).

Як вже було зазначено та вбачається із вироку суду, своїми діями ОСОБА_4 , завдав матеріальної шкоди на загальну суму 1047,90 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

У відповідності до ч. 6 ст. 3 цього Кодексу, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зокрема цим законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яке передбачене адміністративне стягнення, вважається крадіжка, вартість майна якої на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 278/1566/21 (постанова від 07.10.2024) дійшла висновку, що питання, які виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК Україниособа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Оскільки вартість таємно викраденого ОСОБА_4 майна становить меншу суму за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексуУкраїни настає кримінальна відповідальність, а саме за 3028 грн., зважаючи на норми ст. 58 Конституції України, ст. 3 та ст.5 КК України, діяння, за вчинення якого останній був засуджений, не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст.537 КПК Українипід час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу(у даному випадку місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок), має право вирішувати питання, в тому числі, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 74 КК України.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності, суд дійшов висновку, що подання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.3,5,74 КК України,Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Кам`янського районного відділу № 1 філії Державної Установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до закону щодо засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.08.2024 за ч. 1 ст.190 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, звільнити від призначеного вироком суду покарання у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність вчиненого ним діяння (декриміналізацією).

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області.

Якщо ухвалу суду було ухвалено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1