Справа № 214/4378/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 17.05.2025, погоджене з прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню за №0000618 від 15.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

30.05.2025 засобами поштового зв`язку, до суду надійшло клопотання слідчого ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про накладення арешту на мобільний телефон «Айфон 11 Pro Max» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , мобільний телефон «Айфон 12 PRO», які 16.05.2025 були виявлені та вилучені в ході проведення обшуку у приміщенні житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000618 від 15.05.2025, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні встановлено, що 15.05.2025 року до ВП № 4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою звернулась ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 14.05.2025 року приблизно о 17.00 годин її чоловік ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пішов до кафе «Сіндікат», яке розташоване в м. Кривий Ріг, Саксаганський район, вулиця С. Перовської, 9 та до теперішнього часу його місцезнаходження невідоме.

16.05.2025 року на підставі Ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу в приміщенні квартири № 34 будинку № 43 по вулиці Січеславській в м. Кривий Ріг вилучено мобільний телефон «Айфон 11 Pro Max» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 опечатано у сейф - пакет Національної поліції України № RIC2215359, мобільний телефон «Айфон 12 PRO» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 опечатано у сейф - пакет Національної поліції України № RIC2215358.

17.05.2025 року вищевказані речі були визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

З метою подальшого проведення ефективного досудового розслідування, встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, досягнення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні, а також з метою проведення повного, об`єктивного та не упередженого досудового розслідування, збереження предметів злочинної діяльності, що мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, в подальшому проведення експертизи, у органа досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту тимчасово вилученого майна.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити. За вказаною адресою можливо мешкає ОСОБА_9 , один із можливих фігурантів кримінального правопорушення, тому наявні достатні підстави для задоволення вказаного клопотання.

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на вилучене майно. Зазначив, що у квартирі проживають тесть та теща ОСОБА_9 , які жодного відношення до кримінального провадження не мають. ОСОБА_9 мешкає разом із дітьми в іншому місті. У зазначеній квартирі ніколи не мешкав. ОСОБА_10 , як і його дружина, добровільно надали доступ до телефонів, надали коди доступу, які зазначені в протоколі обшуку. Однак слідчий не оглянув телефон, а просто вилучив. Інші речі в квартирі не оглядали, не шукали та не вилучали.

Розглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.

Клопотання про арешт майна подано з додержання вимог ст. 171 КПК України та в межах визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України процесуального строку, засобами поштового зв`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до абзацу другого частини першої статті 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. А відповідно до п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до фабули Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000618 від 15.05.2025, правова кваліфікація ч. 1 ст. 115 КК України, 15.05.2025 року до ВП № 4 КРУП із заявою звернулась ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 14.05.2025 року приблизно о 17.00 годин її чоловік ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пішов до кафе "Сіндікат", яке розташоване в м. Кривий Ріг, Саксаганський район вулиця Софії Перовської, буд.9 та до теперішнього часу його місцезнаходження невідоме.

16.05.2025 слідчим суддею Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу винесено ухвалу на проведення обшуку у приміщенні житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу обшуку від 16.05.2025 було виявлено та вилучено: «Айфон 11 Pro Max» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 опечатано у сейф - пакет Національної поліції України № RIC2215359, мобільний телефон «Айфон 12 PRO» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 .

Слідчий суддя звертає увагу, що протокол обшуку неповний, відсутні всі сторінки від даного протоколу. В протоколі зазначені коди доступу (паролі) від телефонів. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 нічого не приховували від слідчого, добровільно видали свої телефони та надали доступ до інформації в них.

Доказів проживання особи, яка можливо причетна до вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_9 у квартирі АДРЕСА_2 слідчий до клопотання не надав.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що до клопотання слідчим не надано жодного процесуального документу, який би підтверджував проведення слідчим інших необхідних слідчо-оперативних дій (з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення та недопущення зволікання в його розслідуванні), тобто після 16.05.2025 слідчі дії не проводилися, що є неприпустимим.

Жодних даних, що вказані телефони стосуються кримінального правопорушення чи підозрюваних осіб суду не надано.

При цьому слідчим не надано жодного доказу, що вилучені речі мають відношення до кримінального правопорушення, адже обшук надавався слідчим суддею з метою відшукання знарядь вчинення злочину, зокрема предметів катування, масок, засобів обмеження волі.

Слідчим не доведена причетність вилучених мобільних телефонів, які на праві власності належать ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та не фігурують як знаряддя вчинення злочину.

Окремо слід зазначити, що відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 про зникнення її чоловіка ОСОБА_12 , з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 115 КК України.

В супереч вимогам ч. 1 ст. 98 КПК України, мобільний телефон марки «Айфон 11 Pro Max» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , мобільний телефон «Айфон 12 PRO» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди та не містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження,

Крім того, слідчий не вказує, які саме слідчі дії необхідно провести (експертизи, огляд та ін.) з мобільними телефонами, що потребує їх зберігання у відділенні поліції № 4.

Слідчим в своєму клопотанні не доведено, що накладення арешту є істотно необхідним.

Враховуючи вище зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, необхідно відмовити, а вилучені речі повернути власнику.

Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання слідчого ОСОБА_5 , про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1