Справа № 482/1413/25
Номер провадження 1-кс/482/531/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Нова Одеса

Слідчий суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого кримінальному провадженні слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_6 погоджене із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000397від 21.05.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воскресенка Новотроїцького району Херсонської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

-02.07.2013 року Чаплинським районним судом Херсонської області за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі, звільненого 25.04.2016 року;

-16.11.2019 року Скадовським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 02.02.2021 року Миколаївським апеляційним судом з-під варти по відбуттю строку призначеного покарання;

-31.01.2024 року Корабельним районним судом м. Миколаїв за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

який притягується до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України (обвинувальний акт перебуває на розгляді у Вітовському районному суді Миколаївської області, запобіжний захід застава),

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 та ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відділом розслідувань злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000397 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно в травні 2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючись злочинним умислом, направленим на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 , при невстановлених обставинах, вступив в попередню злочинну змову із своїм знайомим - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 під приводом повернення неіснуючого зобов`язання шляхом вимагання, поєднаного із погрозами насильства над потерпілою.

Володіючи інформацією про спосіб життя потерпілої, місце проживання, місце роботи та місця перебування останньої, усвідомлюючи той факт, що потерпіла ОСОБА_7 ніколи не мала та не має жодних боргових зобов`язань перед ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , останні розробили злочинний план, відповідно до якого вони будуть вимагати грошові кошти у потерпілої шляхом здійснення на неї психологічного тиску, залякування, висловлення погроз застосування насильства до потерпілої ними та з боку третіх осіб.

В подальшому, реалізуючи спільно розроблений ОСОБА_4 та ОСОБА_8 злочинний план, спрямований на здійснення незаконної вимоги передачі чужого майна, поєднаної з погрозою насильства над потерпілою, з корисливих спонукань, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , систематично впродовж періоду часу з травня 2025 року по 24.06.2025 виконували активні дії, направлені на досягнення спільної злочинної мети - заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , а саме:

- систематично телефонували та відправляли смс-повідомлення потерпілій ОСОБА_7 , висловлюючи в розмові вимоги про передачу грошових коштів в рахунок неіснуючого боргу в різних сумах (від 1900 до 2500 гривень щодня; 3000 гривень щотижня на загальну суму 3000 доларів США) з погрозами застосування насильства до останньої у разі невиконання висунутих вимог;

- неодноразово ініціювали зустрічі з потерпілою ОСОБА_7 , в тому числі приїжджаючи за місцем її проживання, обмежуючи свободу її пересування поза її волею, в ході яких особисто висловлювали останній вимогу передачі їм грошових коштів з погрозою застосування насильства до останньої.

Побоюючись реалізації погроз з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , знаходячись в пригніченому емоційному стані, потерпіла ОСОБА_7 під примусом погодилася на виплату неіснуючого боргу в сумі 3 000 доларів частинами. Після цьому ОСОБА_8 за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 реквізити банківського рахунку, на який їй необхідно буде перерахувати кошти.

В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_4 неодноразово вимагали від потерпілої ОСОБА_7 сплачувати частинами неіснуючий борг за повідомленими раніше реквізитами банківської картки. При цьому потерпіла ОСОБА_7 , реально усвідомлюючи висловлені погрози та побоюючись їх реалізації, почала на вимогу ОСОБА_4 та ОСОБА_8 перераховувати на банківську картку ПУМБ НОМЕР_1 , реквізити якої надав їй ОСОБА_8 , різні суми грошових коштів на виконання незаконних вимог останніх.

Так, 27.05.2025 приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний план, попередньо зателефонувавши ОСОБА_7 та отримавши негативну відповідь на вимогу перерахувати на повідомлений раніше рахунок грошові кошти у сумі 3000 гривень, висловивши погрози застосування насильством до останньої, володіючи інформацією про місце проживання останньої, з метою залякування, прибули за місцем її проживання. В ході спілкування ОСОБА_4 та ОСОБА_8 висловили вимогу передачі їм грошових коштів, на що потерпіла ОСОБА_7 , побоюючись реалізації висловлених щодо неї погроз, передала ОСОБА_4 та ОСОБА_8 належні їй грошові кошти в сумі 500 гривень.

В подальшому, 30.05.2025 приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи на меті особисте незаконне збагачення, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію спільно розробленого з ними злочинного плану, направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 шляхом вимагання, попередньо зателефонувавши ОСОБА_7 за допомогою мобільного застосунку Viber висловив вимогу щодо перерахування на раніше повідомлений їй ОСОБА_8 номер банківської картки АТ «ПУМБ» НОМЕР_1 , грошових коштів в сумі 2500 гривень в рахунок оплати частини неіснуючого боргу.

В той же день потерпіла ОСОБА_7 , діючи під контролем працівників поліції, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, здійснила транзакцію, перерахувавши на вказану ОСОБА_4 та ОСОБА_8 банківську картку, грошові кошти в сумі 2500 гривень.

В результаті вказаних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_8 незаконно шляхом вимагання у ОСОБА_7 отримали грошові кошти на суму 7700 гривень, які розподілили між собою, розпорядившись ними на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всупереч пункту 1 додатку № 1, пункту а) додатку № 2 до Постанови Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», пункту 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та пункту 2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлений час, але не пізніше 24.06.2025, не маючи передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних його наслідків, діючи умисно, незаконно придбав: корпус гранати РГД-5, корпус гранати М-67, підривач типу УЗРГМ-2, підривач типу М 213, які став зберігати без передбаченого законом дозволу за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції 24.06.2025 в ході проведення санкціонованого судом обшуку вказаного домоволодіння.

Згідно довідок відділу вибухотехнічної служби Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 24.06.2025 вилучені предмети, а саме: корпус гранати РГД-5, корпус гранати М-67 - відносяться до категорії обмежено небезпечних, підривач типу УЗРГМ-2, підривач типу М 213 - відносяться до категорії небезпечних. На момент виявлення працівниками поліції гранати перебували у зібраному стані.

24.06.2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 615 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

24.06.2025 року ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна (вимаганні), з погрозами насильства над потерпілим, вчинених за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану;

- ч. 1 ст. 263 КК України, тобто, у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу

Посилаючись на те, що:

ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні двох злочинів одного особливо тяжкого корисливого злочину, поєднаного із погрозами насильства до потерпілого з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 189 КК України (санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна) та тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років). ОСОБА_4 не мав раніше та не має на момент затримання будь-якого (постійного/тимчасового) місця роботи, тобто у нього відсутні будь-які легальні джерела доходу. Підозрюваний раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення особливо тяжких та корисливих злочинів, а також злочинів проти життя особи (вбивство), останньому інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення в період притягнення до кримінальної відповідальності на підставі обвинувального акту, що розглядається Вітовським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України. Міцних соціальних зв`язків ОСОБА_4 не має, є особою, позбавленою батьківських прав, має місце реєстрації на території Херсонської області. За такого, будучи достеменно обізнаним про вид та міру покарання, яке може бути йому призначене у разі визнання винним за вироком суду, підозрюваний може вжити спроби до уникнення кримінальної відповідальності шляхом виїзду до інших областей, закордон або на непідконтрольні Україні території, в тому числі із порушенням вимог закону;

досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі дії, направлені на відшукання слідів вчинення злочину, а також на встановлення всіх осіб, які можуть бути причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення та осіб, які володіють інформацією про його вчинення, а тому ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню суду;

ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, як особисто, так і за допомогою посередників, будучи обізнаним про місце мешкання потерпілої, свідків у вказаному кримінальному провадженні, може здійснювати на них незаконний тиск, з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та частково чи повністю виправдовують його, шляхом вмовляння або погроз, що зашкодить кримінальному провадженню;

сукупність наявних в матеріалах кримінального провадження доказів свідчить про те, що ОСОБА_4 не має будь-яких джерел доходу, раніше неодноразово судимий, притягається до кримінальної відповідальності Вітовським районним судом Миколаївської області (в тому числі за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України), останньому інкримінується вчинення кримінального правопорушення в період застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави, в рамках провадження зафіксовано систематичність та активність його дій, направлених на реалізацію спільного із ОСОБА_8 злочинного умислу, що дає підстави обґрунтовано припускати, що і в подальшому підозрюваний продовжить займатися злочинною діяльністю, в тому числі з метою забезпечення власної життєдіяльності;

більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не можуть бути застосовані,

прокурор просила обрати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що він не визнає своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. Вказував що ні в кого нічого не вимагав, ОСОБА_9 попросила його посприяти поверненню боргу який перед нею має ОСОБА_7 . Коли він поспілкувався з ОСОБА_7 то прийшов до висновку що ніякого боргу в неї насправді немає, про що повідомив їй і сказав що вона не повинна повертати ОСОБА_10 гроші. З потерпілою ОСОБА_7 він зустрічався два чи три рази, при цьому було таке що вона давала йому гроші на бензин, проте гроші він в неї не вимагав, у них був просто діалог. Просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, або застави. На питання слідчого судді де він взяв гроші для внесення застави у кримінальному провадженні за обвинуваченням його за ч.1 ст. 115 КК України, що розглядається у Вітовському районному суді Миколаївської області, ОСОБА_4 пояснив, що заставу у сумі 454200грн. внесли його друзі. Щодо підозри за ч. 1 ст. 263 КК України визнав що дійсно знайшов і зберігав гранати.

Захисник у судовому засіданні вказував, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри за ч. 4 ст. 189 КК України сумнівна. Органом досудового розслідування і прокурором не доведено наявність ризику переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду, так він належним чином виконував процесуальні обов`язки у іншому кримінальному провадженні де щодо нього застосовано запобіжний захід у виді застави у сумі 454200грн., що свідчить про його здатність виконувати процесуальні обов`язки без застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу. Інші ризики заявлені у клопотанні також не підтверджуються реальними обставинами. З огляду на вищевказане можливо застосувати до нього більш м`який запобіжний захід з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 , інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

1.Інформацією УСБУ в Миколаївській області щодо ймовірної причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення.

2.Заявою ОСОБА_7 про вчинення щодо неї кримінального правопорушення від 21.05.2025

3.Копією платіжної інструкції, виданої потерпілою ОСОБА_7 (щодо перерахування грошових коштів на банківський рахунок, зазначений ОСОБА_8 )

4.Протоколами допиту потерпілої ОСОБА_7 від 22.05.2025, від 28.02.2025

5.Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.05.2025

6.Протоколом про хід проведення аудіо-, відеоконтролю особи № 64/104-210 від 30.05.2025 з додатком до нього - МНІ №3524 від 20.05.2025

7.Протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 ;

8.Довідками відділу вибухотехнічної служби Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 24.06.2025.

9.іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, в тому числі матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, з яких ще не знято гриф секретності «таємно».

Досліджені слідчим суддею докази у їх сукупності і взаємозв`язку свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 189 КК України вимогипередачі чужого майна (вимаганні), з погрозами насильства над потерпілим, вчинених за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану та ч. 1 ст. 263 КК України - придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Матеріали кримінального провадження, досліджені слідчим суддею обставини містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Щодо ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні двох злочинів одного особливо тяжкого корисливого злочину, поєднаного із погрозами насильства до потерпілого з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 189 КК України (санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна) та тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років). ОСОБА_4 не мав раніше та не має на момент затримання будь-якого (постійного/тимчасового) місця роботи, тобто у нього відсутні будь-які легальні джерела доходу. Підозрюваний раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення особливо тяжких та корисливих злочинів. Притягується до кримінальної відповідальності за злочин проти життя особи (вбивство). В теперішній час останньому інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення в період притягнення до кримінальної відповідальності на підставі обвинувального акту, що розглядається Вітовським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України. Міцних соціальних зв`язків ОСОБА_4 не має, є особою, позбавленою батьківських прав, має місце реєстрації на окупованій території Херсонської області. За такого, будучи достеменно обізнаним про вид та міру покарання, яке може бути йому призначене у разі визнання винним за вироком суду, підозрюваний може вжити спроби до уникнення кримінальної відповідальності шляхом виїзду до інших областей, закордон або на непідконтрольні Україні території, в тому числі із порушенням вимог закону.

Щодо ризику незаконно впливати на потерпілого, свідків.

ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, як особисто, так і за допомогою посередників, будучи обізнаним про місце мешкання потерпілої, свідків у вказаному кримінальному провадженні, може здійснювати на них незаконний тиск, з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та частково чи повністю виправдовують його, шляхом вмовляння або погроз, що зашкодить кримінальному провадженню.

Досліджені слідчим суддею матеріали кримінального провадження дають підстави для висновку, що погрози і залякування є методом впливу який ОСОБА_4 вже застосовував до потерпілої, і є підстави вважати що він може використати той же метод для впливу на потерпілу та свідків.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Сукупність наявних в матеріалах кримінального провадження доказів свідчить про те, що ОСОБА_4 не має будь-яких джерел доходу, раніше неодноразово судимий, притягається до кримінальної відповідальності Вітовським районним судом Миколаївської області (в тому числі за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України), останньому інкримінується вчинення кримінального правопорушення в період застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави, в рамках провадження зафіксовано систематичність та активність його дій, направлених на реалізацію спільного із ОСОБА_8 злочинного умислу, що дає підстави обґрунтовано припускати, що і в подальшому підозрюваний продовжить займатися злочинною діяльністю, в тому числі з метою забезпечення власної життєдіяльності.

Слідчий також враховує історію притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, так він раніше судимий: 02.07.2013 року Чаплинським районним судом Херсонської області за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі, звільнений 25.04.2016 року; 16.11.2019 року Скадовським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 02.02.2021 року Миколаївським апеляційним судом з-під варти по відбуттю строку призначеного покарання; 31.01.2024 року Корабельним районним судом м. Миколаїв за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі; у теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України (обвинувальний акт перебуває на розгляді у Вітовському районному суді Миколаївської області, запобіжний захід застава)

Ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню суду у судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, так органом досудового розслідування проведено ряд обшуків, в ході яких вилучено майно яке на думку органу досудового розслідування може мати значення для цього кримінального провадження, підстав вважати що існують ще якісь докази які не знайдено і не вилучено - не наведено, досліджені матеріали не дають підстав для припущення про причетність до вчинення кримінального правопорушення інших осіб.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою і застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить у повній мірі виконання підозрюваним процесуальних обов`язків на даному етапі кримінального провадження.

Інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 :

- особисте зобов`язання, оскільки, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні двох умисних тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, систематично вдавався до вчинення злочинних дій з метою наживи, є неодноразово судимим, належних висновків для себе не зробив, а тому не заслуговує на довіру;

- особиста порука, оскільки, відсутні дані щодо осіб, які заслуговують на довіру та які можуть поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків;

- домашній арешт, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні корисливого кримінального правопорушення майнового характеру, може здійснювати вплив на потерпілого та свідків.

Будь-яких обставин, які б гарантували запобігання встановленим ризикам у разі обрання щодо підозрюваного іншого запобіжного заходу окрім тримання під вартою, не встановлено.

Стан здоров`я та сімейний стан ОСОБА_4 не перешкоджають триманню його під вартою.

Доводи підозрюваного та захисника не спростовують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 189 КК України та ч.1 ст. 263 КК України і актуальність встановлених слідчим суддею ризиків.

Беручи до уваги те, що існує великий ступінь ризику того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового слідства, саме застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту зможе запобігти настанню вищезазначених ризиків та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому, відповідно до вимог ст. 183 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку щодо необхідності з огляду на підстави та обставини, визначені ст.ст. 177, 178 КПК України, встановлені в ході розгляду клопотання, не визначати підозрюваному при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розміру застави.

Слід зауважити, що кримінальне провадження на даній стадії не встановлює вину особи, а лише досліджує можливу наявність у діях такої особи ознак кримінального правопорушення, тому має бути забезпечено такий ступінь втручання у права та свободи особи, що відповідатиме рівню доведеності обставин кримінального провадження.

Запобіжний захід застосовується з урахуванням часу затримання особи.

У п. 30 рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99 від 27.09.2001, Європейський Суд з прав людини зазначив: «…Незважаючи на те, що п. 1 ст. 6 Конвенції прав людини зобов`язує суди мотивуючи свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент…». Тобто, ступінь необхідності детально мотивувати аргументи сторін кримінального провадження визначається слідчим суддею з урахуванням обставин справи.

У зазначеній справі слідчий суддя надав відповіді на всі вагомі аргументи сторін.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_6 погоджене із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000397від 21.05.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.08.2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст виготовлено 26.06.2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1