Справа № 639/2130/25
Провадження № 1-кп/639/257/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 10.02.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0001853 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Новобаварського районного суду міста Харкова надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 10.02.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0001853 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

Крім того, до початку підготовчого судового засідання до суду надійшов цивільний позов прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , в якому позивач просить прийняти до розгляду у даному кримінальному провадженні цивільний позов, стягнути з ОСОБА_4 майнову шкоду, завдану внаслідок злочинних дій цивільного відповідача у розмірі 3 154 146 грн.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що обвинувальний акт надійшов на розгляд до Новобаварського районного суду міста Харкова з дотриманням правил підсудності, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України та підстав для його повернення прокурору немає, підстав для закриття кримінального провадження не встановлено, у зв`язку з чим просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та прийняти до розгляду у цьому кримінальному провадженні заявлений цивільний позов.

Також прокурор заявив клопотання про надання доручення начальнику Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області скласти досудову доповідь щодо обвинуваченої.

Захисник ОСОБА_5 вважав неможливим призначити справу до судового розгляду та просив повернути вказаний обвинувальний акт прокурору посилаючись на його невідповідність ст. 291 КПК України, з огляду на наступне.

Так, обгрунтовуючи своє клопотання захисник зазначив, що ГУ ДПС у Харківській області не є потерпілим у даному кримінальному провадженні, оскільки заяву про вчинення кримінального правопорушення чи заяву про залучення до провадження як потерпілого не подавало. Відповідно до листа ГУ ДПС у Харківській області від 20.02.2025 №3591/5/20-40-05-02-07 ГУ ДПС у Харківській області повернуло прокурору пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, оскільки не вважає себе потерпілим. Відтак, залучення прокурором ГУ ДПС в Харківській області у даному кримінальному провадженні як потерпілого суперечить вимогам ч.7 ст. 55 КПК України, а тому вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст. 291 КПК України КПК України.

Крім того сторона захисту вважає, що стороною обвинувачення було грубо порушено вимоги ч.6 ст. 284 КПК України під час скасування заступником керівника Харківської обласної прокуратури постанови про закриття кримінального провадження №001643 від 05.08.2021 року, з якого постановою від 10.02.2025 року були виділені матеріали кримінального провадження №0001553 від 10.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , яке відбулось поза межами 20-денного строку з дня отримання органом прокуратури копії постанови, у зв`язку із чим у кримінальному провадженні №0001553 від 10.02.2025 року не могло бути повідомлено про підозру ОСОБА_4 та відповідно взагалі не міг бути складений обвинувальний акт.

Також заперечував проти прийняття цивільного позову та надання доручення на складання досудової доповіді з вищенаведених підстав.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала думку свого захисника.

Представник потерпілого ОСОБА_6 підтримав позицію захисника ОСОБА_5 , повідомив, що ГУ ДПС у Харківській області не вважає себе потерпілою стороною у даному кримінальному провадженні.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши обвинувальний акт на його відповідність вимогам ст. ст. 291, 293 КПК України, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Частина 4 ст. 110 КПК України передбачає, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.

Враховуючи, що положення п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає можливість повернення обвинувального акта як право, а підставою для повернення не може слугувати будь-яка невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка дійсно перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи дійсно створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність та недоліки обвинувального акта вимогам КПК України. Така правова позиція викладена у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 червня 2018 року (справа № 520/8135/15-к, провадження № 51-203км17).

Вимоги до обвинувального акту визначені у ч.ч.1-3 ст.291 КПК України.

Відповідно п.п. 3, 5, 9 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити зокрема, анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, дату та місце його складання та затвердження.

Так, зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_4 вбачається, що він містить усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України, а саме: анкетні відомості обвинуваченого, потерпілого, викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Вказаний обвинувальний акт затверджений та підписаний 31 березня 2025 року прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , до обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

Також до обвинувального акту додано реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка захисника ОСОБА_5 та підозрюваної ОСОБА_4 від 31.03.2025 року про отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Доводи захисника ОСОБА_5 про порушення прокурором вимог п.3 ч.2 ст. 291 КПК України, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 7 ст. 55 КПК України визначено, що якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

З питання набуття у кримінальному провадженні статусу потерпілого конкретною особою висловився Верховний Суд у постанові від 04.08.2021 № 712/10080/15-к.

Так, зміст, значення і обсяг поняття потерпілого в кримінальному праві не збігається з поняттям потерпілого в кримінальному процесуальному аспекті, де вони мають різне правове значення. У кримінальному процесуальному аспекті особа визнається потерпілим відповідно до приписів кримінального процесуального закону, внаслідок чого набуває процесуальні права задля реалізації власних інтересів у кримінальному провадженні, з моменту, визначеного приписами частин 2, 3 ст. 55 КПК. При цьому, жодна з норм КПК не виключає здійснення досудового розслідування, судового провадження за інкримінованим особі правопорушенням, за відсутності зазначених вище підстав брати участь фізичній чи юридичній особі в кримінальному проваджені як потерпілий. Кримінальний процесуальний закон як форма реалізації кримінально-правових відносин не пов`язує їх втілення за інкримінованим кримінальним правопорушенням з набуттям процесуального статусу потерпілого конкретною особою.

Зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001553 від 10.02.2025 року та Розділу 2 Реєстру матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні вбачається, що постановою прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 10.02.2025 року залучено у якості потерпілої сторони ГУ ДПС у Харківській області.

Вказана постанова є чинною та не була ніким оскаржена ані під час досудового розслідування, ані під час підготовчого судового засідання.

Суд зазначає, що перевірка обґрунтованості викладених прокурором обставин кримінального правопорушення, зокрема щодо визначення потерпілої сторони у кримінальному провадженні належить до стадії судового розгляду і не може бути здійснена під час підготовчого судового засідання, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин чи досліджувати обставини кримінального провадження або докази на їх підтвердження чи спростування.

Крім того, прокурор, відповідно до ст.ст.338, 340 КПК України, не позбавлений процесуальної можливості, якщо під час судового розгляду будуть вставлені нові фактичні обставини, змінити обвинувачення або відмовитися від його підтримання.

Отже, на виконання вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України прокурором викладено анкетні відомості потерпілої сторони, які він вважає встановленими, що ніяким чином не перешкоджає можливості обвинуваченій захищатись в суді від пред`явленого обвинувачення та призначити справу до судового розгляду.

Доводи захисника щодо порушення стороною обвинувачення вимог ч.6 ст. 284 КПК України суд вважає також необґрунтованими.

Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 10.02.2025 року з матеріалів кримінального провадження №0001643 від 05.08.2021 року були виділені матеріали кримінального провадження №0001553 стосовно ОСОБА_4 .

Постановою старшого слідчого ТУ ДБР у м. Полтаві від 20.09.2023 року кримінальне провадження №001643 від 05.08.2021 року було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

17.10.2023 року постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 була скасована вищевказана постанова слідчого.

Відповідно до ч.6 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 219 КПК (в редакції Закону № 2810-IX від 01.12.2022, яка діяла на момент 2023 року) строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.8 ст. 615 КПК України (в редакції Закону № 2201-IX від 14.04.2022, яка діяла на момент 2023 року) у кримінальних провадженнях, в яких жодній особі не було повідомлено про підозру на дату введення воєнного стану, строк від зазначеної дати до дати припинення чи скасування воєнного стану не зараховується до загальних строків, передбачених статтею 219 цього Кодексу.

Отже, на час винесення постанови заступником керівника Харківської обласної прокуратури про скасування постанови слідчого, тобто 17.10.2023 року, строки досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001643 від 05.08.2021 року не сплили.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що постанова заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 винесена у спосіб та у відповідності до вимог ч.6 ст. 36 КПК України та в межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу, у зв`язку із чим стороною обвинувачення під час проведення досудового розслідування не було допущено жодних порушень вимог КПК України, зокрема ч.6 ст. 284 КПК України.

У зв`язку з вищевикладеним, доводи сторони захисту щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України оцінюються судом критично та вважаються необґрунтованими, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання захисника необхідно відмовити.

Таким чином, підстав для прийняття рішення відповідно до п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, як і підстав для закриття кримінального провадження, передбачені п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, судом під час підготовчого судового засідання не встановлено.

Кримінальне провадження, що надійшло до суду підсудне Новобаварському районному суду міста Харкова.

Клопотань про затвердження угоди відповідно до ст.ст. 468-475 КПК України, про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_4 учасниками судового процесу не заявлялось.

Таким чином, суд вважає за можливе призначити обвинувальний акт по вказаному кримінальному провадженню до судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.

Пред`явлена прокурором ОСОБА_9 до обвинуваченої ОСОБА_4 позовна заява про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушення, відповідає вимогам ст. ст. 127, 128 КПК України, ст. 175 ЦПК України, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про можливість її прийняття до розгляду у цьому кримінальному провадженні.

Разом з цим, на підставі п. 6 ч. 3 ст. 314, ст. 314-1 КПК України суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та надати доручення представнику органу пробації скласти досудову доповідь стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 128, 314 317, 369-372 КПК України, ст. 175 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню, зареєстрованому 10.02.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0001853 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобаварського районного суду міста Харкова на 10-30 год. 26 червня 2025 року .

Відповідно до вимог ст. 31 КПК України проводити судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово, у судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Прийняти до розгляду у даному кримінальному провадженні позовну заяву прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підставі статті 178 ЦПК України запропонувати відповідачу у 15-денний строк з дня вручення даної ухвали надіслати одночасно:

- суду відзив на позовну заяву, всі письмові та інші докази, що підтверджують заперечення проти позову;

- позивачу копію відзиву та доданих до нього документів;

- відзив повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України.

Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити справу за наявними матеріалами.

На підставі п. 6 ч. 3 ст. 314, ст. 314-1 КПК України надати доручення начальнику Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області скласти досудову доповідь щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити строк представлення досудової доповіді до Новобаварського районного суду м. Харкова до 21 липня 2025 року.

Копію ухвали для виконання надіслати начальнику Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1