Справа № 489/4095/19
Кримінальне провадження № 1-кп/489/137/25
УХВАЛА

17 червня 2025 м. Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

із секретарем судових

засідань ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добра Криниця, Баштанського району, Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого неофіційно вантажником, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України

встановив.

ОСОБА_5 , 27.06.2019 о 22.00, знаходячись біля будинку № 68 по вул. Електронній в м. Миколаєві, діючи в результаті раптово виниклого умислу, спрямованого на задоволення статевої пристрасті, із застосуванням фізичного насильства, повалив на землю потерпілу ОСОБА_6 , здавлюючи дихальні шляхи та тримаючи ноги, тим самими спричинивши останній легкі тілесні ушкодження у вигляді синців, саден передньої поверхні шиї, правого плечового суглобу, задньої поверхні грудної клітини, лівої нижньої кінцівки, намагався вчинити дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло потерпілої, з використанням своїх геніталій без добровільної згоди потерпілої, проте не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, які не залежали від його волі.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України, як незакінчений замах на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, від надання пояснень відмовився.

Захисник ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачений підтримав клопотання.

Прокурор не заперечувала проти клопотання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України, передбачає, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України, певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового злочину.

Також, згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України, яке відносяться до нетяжких злочинів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку передбаченого пунктом 2 цієї частини.

Частиною 2 п. 1 ст. 284 КПК України, зазначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , раніше не судимий, на обліках в психіатричній чи наркологічній лікарнях не перебуває, кримінальне правопорушення вчинив у 27 червня 2019, строк притягнення до кримінальної відповідальності спливав 27 червня 2024. У зв`язку з оголошенням обвинуваченого у розшук, вказаний строк зупинявся на строк знаходження обвинуваченого у розшуку на 1 місяць 9 днів, тобто сплив 05 серпня 2024.

В зв`язку з цим, суд вважає клопотання захисника обвинуваченого обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню і приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 та звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди на суму 10000 грн., залишити без розгляду.

На підставі ст.ст.4, 5, 49 КК України, керуючись ст. ст. 284, 285-286, 288, 372, 395 КПК України, суд

постановив:

клопотання захисника про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України, на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0002319 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України, закрити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди на суму 10000 грн., залишити без розгляду.

Речовий доказ:

-жіночий комбінезон з шортами чорного кольору з написом «Perfotto 1» упакований в сейф-пакет № EXP 0239617 повернути ОСОБА_6 .

Арешт накладений відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.06.2019 на вилучене майно, а саме: джинсові брюки синього кольору фірми «VINGVGS» та труси з написом «Hombre», вилучені в ході проведення особистого обшуку при затриманні в порядку ст.. 208 КПК України ОСОБА_5 зняти. Вилучені речі - повернути власнику ОСОБА_5 , після набрання ухвали законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1