СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/4440/25
пр. № 1-кп/759/1023/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000276 від 20.01.2025 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, 2012 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15.01.2025 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 20.01.2025 приблизно о 01 годині 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні загального коридору, розташованого на 6 (шостому) поверсі, під`їзду № 2 в будинку АДРЕСА_2 , а саме біля вхідних дверей до приміщення квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив умисне знищення чужого майна шляхом підпалу.

Так, 20.01.2025 точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, однак не пізніше 01 години 00 хвилин, у невстановленому місці у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на вчинення умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, переслідуючи при цьому мотив на грунті виниклої неприязні з мешканкою квартири АДРЕСА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, діючи умисно, з метою знищення або пошкодження чужого майна, ОСОБА_3 заздалегідь взяв у невстановленому місці дезодорант «Fa» та запальничку, прибув до під`їзду № 2, будинку АДРЕСА_2 , піднявся до вхідних дверей кв. АДРЕСА_3 , розташованої на 6 (шостому) поверсі загального коридору будинку, став очікувати найбільш сприятливого часу для вчинення підпалу, приблизно о 01 годині 00 хвилин, знаходячись на загальному коридорі біля кв. АДРЕСА_3 , переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, з метою знищення або пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, за допомогою дезодоранта «Fa» суміш якого є легкозаймистою речовиною та запальнички, вчинив підпал вхідних дверей до кв. АДРЕСА_3 , після чого залишив місце події.

Згідно висновку пожежно - технічної експертизи від 19.02.2025 № СЕ-19/111-25/7316-ПТ осередки пожежі, яка сталася 20.01.2025 на шостому поверсі багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 знаходились на вхідних дверях до кв. АДРЕСА_3 , а саме: у верхній, охоплюючи середню та праву частини дверей; лівій нижній частині дверей. Причиною виникнення пожежі, яка сталася 20.01.2025 на вхідних дверях до квартири АДРЕСА_5 є займання горючих матеріалів в зоні осередку пожежі, внаслідок дії на них вогневого стороннього джерела запалювання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та надав покази, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам, встановленим судом. Просив суд суворо його не карати, про скоєне шкодує. Повідомив, що вибачився перед потерпілою ОСОБА_6 за свої дії, та добровільно відшкодував їй завдані збитки.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_7 , показання якого є логічними та послідовними, та не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст.194 КК України як умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який офіційно непрацевлаштований, неодружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря -психіатра за місцем проживання не перебуває, за даними облікової документації КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» з 11.07.2024 перебуває під наркологічно - динамічним наглядом, раніше судимий, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а також враховує його вік, стан здоров`я, конкретні обставини, спосіб, обстановку вчиненого ним кримінального правопорушення, його відношення до скоєного.

Також суд бере до уваги думку потерпілої ОСОБА_6 , викладену у заяві від 02.04.2025 року, яка просила здійснювати судове провадження без її участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_7 , є щире каяття, яке полягає у відвертому особистому осуді обвинуваченим своєї поведінки, негативному морально-психологічному ставленні до скоєного, розкриттям усіх обставин кримінального правопорушення; добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлені.

З огляду на вищевикладене, виходячи із сукупності усіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за скоєне кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 194 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду, 15.01.2025 року ОСОБА_7 засуджено вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Згідно ч.1, ч.4 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відтак, з огляду на викладене, на підставі ст.71 КК України, до покарання за цим вироком суд частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 15.01.2025 року, застосувавши п.п.«а-1» п.1 ч.1 ст.72 КК України, та призначає ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Водночас, з огляду на особу обвинуваченого, конкретні обставини вчинення злочину, наявність по справі обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який в судовому засіданні запевнив, що в подальшому не допускатиме протиправної поведінки, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням передбачених ст.76 КК України обов`язків.

На думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення як підсудним, так й іншими особами нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, а саме витрати на залучення експерта (висновок експерта №СЕ-19/111-25/7316-ПТ від 19.02.2025), що становлять 3 979 грн. 50 коп., відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави.

На стадії досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.01.2025 до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 гривень. 24.01.2025 ОСОБА_7 було звільнено з під варти у зв`язку із внесенням застави.

З огляду на рішення суду, згідно якого ОСОБА_7 підлягає звільненню від відбування покарання з випробуванням, запобіжний захід у вигляді застави слід скасувати. Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, ч. 15 ст. 615 КПК України, ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту ОСОБА_3 частину покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 15.01.2025 року, та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 20.01.2025 по 24.01.2025 із розрахунку один день попереднього ув`язнення - один день позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

Згідно ч.1 ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави - скасувати.

Заставу в розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок ) грн. 00 коп., внесену відносно ОСОБА_3 - повернути заставодавцю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3 979 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 50 коп.

Речові докази:

-один балончик дезодоранту «Fа» , дві коробки сірників, одна запальничка «Крікет», збільшувальне скло, брелок, залишок матеріалу з місця горіння, зіскоб з дверей у місці горіння, що зберігаються в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у місті Києві, після набрання вироком законної сили,- знищити.

-СD - диск з відеозаписами зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-шнурки, зарядний кабель, брелок - магніт у виді гербу, щипці, мобільний телефон марки «LG» (без сім -карти), які були повернуті ОСОБА_3 , - залишити останньому.

-куртку, упаковану в спеціальний пакет NPU1309062, що зберігається в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у місті Києві, після набрання вироком законної сили,- повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1