Справа № 541/1282/25
№ провадження 1-кп/541/227/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені 07.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001282, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бочки Хорольського району Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, утриманців не маючого, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2024 року, близько 14 години 50 хвилин, водій автомобіля марки Chevrolet, моделі Niva, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , рухаючись в м. Миргород по другорядній дорозі вул. Панаса Мирного, під`їжджаючи до перехрестя з головною дорогою вул. Гоголя, проявивши неуважність, з власної необережності, порушуючи вимоги п. 10.1, 16.11, 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху, в яких вказано:

10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»;

2.1 Розділ 33 «Дати дорогу, водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі».

Не врахував дорожні умови, щоб мати змогу повністю контролювати свій рух, виїхав на головну дорогу по вул. Гоголя та допустив зіткнення з автомобілем марки Peugeot, моделі 405, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля марки Chevrolet, моделі Niva, д.н.з. НОМЕР_1 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_4 відповідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №35 від 11.03.2025, отримав наступні тілесні ушкодження: перелом правого поперечного відростка першого поперекового хребця, який утворився від дії тупих предметів, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля Peugeot під час дорожньо-транспортної пригоди 06.12.2024, по критерію тривалого розладу здоров`я, відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості (п. 2.2.1 в) та 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року).

Відповідно до висновку інженерно-транспортної експертизи від №СЕ-19/117-25/1093-ІТ від 22.01.2025, в заданій дорожній обстановці, в діях водія автомобіля марки Chevrolet, моделі Niva, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1, 16.11, 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В заданій дорожньо-транспортній обстановці, водій автомобіля марки Chevrolet, моделі Niva, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти заданої дорожньо-транспортної пригоди, шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 16.11, 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 провину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. У скоєному розкаявся, просив суворо не карати. Повідомив, що у потерпілого просив вибачення та надавав йому грошові кошти в рахунок відшкодування завданої шкоди.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підтверджується також матеріалами, зібраними під час досудового розслідування провадження, які не були об`єктом дослідження і учасники процесу не вважають за доцільне їх досліджувати, оскільки фактичні обставини скоєного, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій учасниками процесу не оспорюються.

Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, котра вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Призначаючи покарання з додержанням вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є пенсіонером, розлучений, утриманців не має, характеризуються за місцем проживання позитивно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніше не судимий.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Вищезазначені обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі з позбавленням права керування транспортними засобами та із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування призначеного основного покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку.

Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначеному ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу розміром 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на момент ухвалення вироку становить 51000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в сумі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 копійок.

Скасувати повністю арешт з речових доказів накладений ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 грудня 2024 року, а саме :

- автомобіля марки Chevrolet, моделі Niva, д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходиться на майданчику тримання транспортних засобів Миргородського РВП ГУПП в Полтавській області, розташованому в с. Білики по вул. Центральній, 52, Миргородського району, Полтавської області та повернути власнику ОСОБА_5 ;

- автомобіль марки Peugeot, моделі 405, д.н.з. НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

Речовий доказ рентген знімок КНП «МЛІЛ» ММР від 10.02.2025, на одному аркуші та CD-R диск з рентген знімком КНП «МЛІЛ» ММР від 10.02.2025, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0001282 від 07.12.2024 залишити у матеріалах кримінального провадження, які перебувають у прокурора;

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в цей же термін, з моменту вручення йому копії вироку шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому.

СуддяОСОБА_1