Єдиний унікальний номер №943/42/24
Провадження № 1-кп/943/50/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року м.Буськ, Львівська область

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в залі суду в м. Буську з відеофіксуванням у судовому засіданні у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за обвинуваченням його у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

в с т а н о в и в :

У судове засідання доставлений конвоєм обвинувачений ОСОБА_4 .

В судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 . Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілому ОСОБА_6 . Заявлене клопотання прокурор підтримав та просив суд його задовольнити, виходячи із наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Також просить застосувати положення п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Прокурор підтримав заявлене ним клопотання, просить суд його задоволити.

Захисник ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання прокурора. Звернувся до суду з зустрічним клопотанням про зміну запобіжного заходу на домашній арешт його підзахисному, оскільки ризики заявлені прокурором відпали, обвинувачений має тяжке захворювання і потребує медичної допомоги.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Прокурор заперечив проти задоволення заявленого зустрічного клопотання стороною захисту, вважає, що заявлені ним ризики є підтвердженими, оскільки переховування від суду є реальним, оскільки безальтернативність покарання сама по собі може спонукати обвинуваченого до переховування, також незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схилення їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Окрім того, запропонований запобіжний захід стороною захисту щодо домашнього арешту не може бути дієвим в умовах воєнного стану, який діє на території держави.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши подане клопотання прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

В силу ч. 3 ст. 176, ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, визначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини, утриманців, постійного місця роботи або навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Прокурором доведено про наявність існуючих ризиків, які передбачені п.1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризик переховування обвинуваченого обгрунтовується тим, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 є тяжким, а передбачена безальтернативність покарання у виді позбавлення волі на термін від 5 до 10 років, вже само по собі може слугувати підставою та мотивом для переховування обвинуваченого від суду. Ризик впливати на потерпілих, свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні також існує, оскільки існує імовірність того, що обвинувачений може залякувати чи схилити до зміни наданих показів суду.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З представленого в розпорядження суду обвинувального акту вбачається, що в результаті дій обвинуваченого настали тяжкі наслідки у вигляді смерті людини, медичних застережень щодо перебування обвинуваченого в умовах несвободи суду не представлено, належних та допустимих доказів щодо тяжкого захворювання обвинуваченого ОСОБА_4 , про яке заявляє суду захисник кожного разу при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в розпорядження суду не надається.

Відтак, суд вважає, що заявлене клопотання прокурором про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є на даний час обгрунтованим, виходячи із мети забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання існуючих ризиків, які є реальними.

Заявлене зустрічне клопотання стороною захисту задоволенню не підлягає, оскільки не представлено в розпорядження суду жодної медичної документації, яка б підтвердила наявність у обвинуваченого хронічного захворювання, про яке заявляє сторона захисту.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання прокурора є підставним і таким, що підлягає до задоволення, а в задоволенні зустрічного письмового клопотання сторони захисту слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 331, 369, 372 КПК України, суд,-

постановив :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити повністю.

В задоволенні зустрічного клопотання сторони захисту відмовити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням у ДУ «Львівська установа виконання покарання № 19» на 60 діб, який починати рахувати з дня проголошення ухвали.

Строк дії ухвали становить з 13 травня 2025 року до 11 липня 2025 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю ОСОБА_3 .

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1