Справа № 457/738/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1465/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 15 травня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 про визнання протиправною бездіяльність уповноваженої особи органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину

за участі заявника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 15.05.2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ВП №2 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за заявою від 29.04.2025 року.

ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вище вказану ухвалу слідчого судді, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задоволити його скаргу.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що слідчим суддею під час розгляду скарги були порушені вимоги Конституції України та КПК України, вважає, що подана ним заява про кримінальне правопорушення містить всі необхідні дані, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а саме невиконання рішення суду та бездіяльність посадових осіб з приводу його невиконання, чим заподіяна шкода інтересам його сім`ї з приводу ненадання житла під час виселення з аварійного будинку.

Дослідивши матеріали скарги, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_6 з приводу поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпеченого діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

29.04.2025 року ОСОБА_6 подав заяву до ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 382, ст.26, ч.2 ст.367 КК України та про визнання його потерпілим та його сім`ї. І в заяві зазначив, що в судовій справі за номером 457/419/19 містяться дані, що ОСОБА_6 пропонувалось житло із тимчасового фонду та житлове приміщення, яке пропонувалось відповідачам за адресою по АДРЕСА_1 . Проте відсутні відомості про те, що саме дане житлове приміщення відповідає санітарним та технічним вимогам. У постанові Верховного суду у справі номер 457/419/19, вказано, що ОСОБА_7 повинен знати про обтяження майна, яке він прийняв в дар. Поліція не взяла до уваги те, що родина Яворських більше 40 років мала законне право користуватись квартирами в цьому будинку. Тому було порушено Статтю 8 Європейської конвенції з прав людини, яка передбачає право на повагу до "приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції", за умови дотримання певних обмежень, які "встановлюються відповідно до закону" і "є потрібними в демократичному суспільстві".

Згідно з матеріалів скарги вбачається, що рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 03.06.2019, по справі №457/419/19, виселено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з квартири АДРЕСА_2 у фонд житла Трускавецької міської ради для тимчасового проживання до часу забезпечення їх впорядкованим, достатнім за розміром житловим приміщенням.

Постановою Львівського апеляційного суду від 04.11.2019, по справі №457/419/19, апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково. Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 03 червня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_7 у задоволенні позову до ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_10 про виселення згаданих відповідачів з квартири АДРЕСА_2 .

Постановою Верховного Суду від 12.07.2021 по справі №457/419/19, касаційну скаргу ОСОБА_7 залишено без задоволення, а постанову Львівського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року без змін.

Відмовляючи в задоволенні зазначеної скарги слідчий суддя в своєму рішенні зазначив те, що постанова Львівського апеляційного суду від 04.11.2019, яка набрала законної сили не носить зобов"язального характеру та не підлягає примусовому виконанню, а відтак, дані обставини унеможливлюють наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, а також будь яких об`єктивних даних, що свідчать про наявність в діях службових осіб виконавчого комітету Трускавецької міської ради, Служби в справах дітей Трускавецької міської ради ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, у заяві не наведено

Суд апеляційної інстанції досліджуючи матеріали скарги, приходить до обґрунтованого переконання про те, що висновки слідчого судді з приводу скарги ОСОБА_6 є обґрунтованими належним чином та суд апеляційної інстанції не вбачає жодних підстав не погоджуватися із зазначеними висновками слідчого судді.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що ухвала слідчого судді, якою було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 , є законною, обґрунтованою та вмотивованою, і висновки викладені в ній відповідають матеріалам справи, і не вбачається жодних законних та обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 ..

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 15 травня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 про визнання протиправною бездіяльність уповноваженої особи органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: