Провадження № 1-кп/537/249/2025
Справа № 537/3940/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2025 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0000095 від 02.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженецьм. Кременчук Полтавської області, українець, громадянин України, з вищою освітою, не працюючий, не одружений, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за наступних обставинах:

Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи про те, що згідно рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області (справа №537/2376/17, провадження №2/537/785/2017) від 26.06.2017, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.06.2017 року, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду злісно ухилявся від його виконання, не сплачуючи аліменти з вересня 2021 року по квітень 2025 року.

Так, у порушення ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, а батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття та забезпечувати інтереси дітей, маючи змогу отримувати стабільний заробіток та сплачувати аліменти, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, ОСОБА_3 умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про зміну місця роботи, а саме: ТОВ «Креатив-Агромаш» (з 22.06.2021 по 11.10.2021), ТОВ «САНВЕНМОНТАЖ» (з 07.06.2021 по 27.06.2023), державного виконавця не повідомляв. Після свого звільнення з постійного місця роботи, тобто з 28.06.2023 на облік у Кременчуцьку філію Полтавського обласного центру зайнятості не став, офіційно не працевлаштовувався, встановлені судом виплати не здійснював, мав періодичні підробітки, однак приховував свої доходи, допомоги на утримання дитини не надавав.

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призвели до виникнення заборгованості за період часу з вересня 2021 року по квітень 2025 року у розмірі 148 604,68 гривень, що сукупно перевищує суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

В ході досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_3 обвинувачений подав прокурору процесуальному керівнику у кримінальному провадженні ОСОБА_6 заяву від 16.06.2025 року щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтверджена захисником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_7 .

Суд, враховуючи вказані заяви, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали згідно ст.ст.381, 382 КПК України вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), що перебувають на їх утриманні.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, не працевлаштований, працездатний, заборгованість по аліментам не сплачена, вину визнав повністю, щиро кається в скоєному.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття,активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Враховуючи наведені обставини, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до скоєного, несплата аліментів на утримання дитини тривай час, з урахуванням особи обвинуваченого, суд дійшов висновку про призначення йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік, оскільки саме таке покарання на переконання суду, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення.

Судові витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні, запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, тому дані питання судом не вирішувалися.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374,381,382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого за ч. 1 ст. 164 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в один рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана в Полтавський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1