Дата документу 02.06.2025 Справа № 322/450/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 322/450/25 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/437/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 червня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою заявника - депутата Новомиколаївської селищної ради Запорізької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 28 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність працівників ВнП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його повідомленням від 4 квітня 2025 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

7 квітня 2025 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність працівників ВнП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його повідомленням від 4 квітня 2025 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_6 зазначив, що 4 квітня 2025 року він звернувся на спецлінію «102» і повідомив, що 27 березня 2025 року працівники відділення поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявили бажання вручати повістки і вносити відомості до ЄРДР за ст.ст. 28, 114-1 КК України щодо депутатів, які приймають участь на 33-й черговій сесії, яка відбулась цього ж дня, про що він тоді повідомив на спецлінію «102». 31 березня 2025 року він дізнався, що відомості за його повідомленням до ЄРДР не внесені, повістки не вручені.

Просив визнати бездіяльність працівників ВнП №3 щодо проведення перевірки за його зверненням - повідомленням про злочин від 4 квітня 2025 року незаконною і зобов`язати працівників ВнП №3 його звернення - повідомлення про злочин від 4 квітня 2025 року внести до ЄРДР, провести досудове розслідування за ним.

Ухвалою слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 28 квітня 2025 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 з тих підстав, що у зверненні останнього відсутні відомості, які свідчать або можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити рішення про задоволення його скарги в повному обсязі.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що законом встановлений чіткий обов`язок внесення слідчим чи прокурором відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Зазначає, що у постанові Верховного Суду від 5 лютого 2025 року у справі №160/2592/23 вказано, що процедура мобілізації - є незворотною.

Крім того, вказує, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено про те, що він заявив відвід слідчому судді.

Зауважує, що під час дослідження у суді першої інстанції матеріалів провадження не виявилося жодних пояснень працівників поліції, працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 , депутатів та голови Новомиколаївської селищної ради ОСОБА_7 .

Крім того, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Виходячи зі змісту клопотання, як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді посилається на те, що копію оскаржуваної ухвали отримав лише 5 травня 2025 року, тобто вже після закінчення строку її оскарження в апеляційному порядку.

Заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з наявної в матеріалах провадження розписки, ОСОБА_6 дійсно отримав копію оскаржуваної ухвали лише 5 травня 2025 року (а.с. 45), у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку строк на апеляційне оскарження ухвали пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що ним в апеляційній скарзі було акцентовано увагу на тому, що слідчий суддя не зазначив в оскаржуваній ухвалі про те, що ним був заявлений відвід. Вважає, що наявні ознаки невиконання депутатами Новомиколаївської селищної ради та працівниками поліції і ТЦК постанови Верховного Суду від 5 лютого 2025 року щодо вручення повісток. Крім того, наданий ним відеозапис свідчить про те, що працівники поліції та ТЦК вручають повістки у лікарні, проте, зазначеним ним особам повістки не вручаються. Просить його апеляційну скаргу задовольнити та внести до ЄРДР відомості, які вказані в його зверненні.

Повідомлений належним чином прокурор до судового засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавав.

Заслухавши доповідь судді, заявника ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30 червня 2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Також Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження 51-8007км18) наголосив, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правосуддя.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вважає, що саме такий підхід є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Так, як убачається із матеріалів скарги, 4 квітня 2025 року було зареєстровано звернення ОСОБА_6 , подане ним на спецлінію «102». У подальшому вказане повідомлення скеровано до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області для проведення відповідної перевірки та прийняття рішення (а.с. 24).

Із відповіді ЗРУП ГУНП в Запорізькій області слідує, що за результатами перевірки звернення ОСОБА_6 , не встановлено порушень вимог чинного законодавства України чи службової дисципліни з боку поліцейських відділення поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (а.с. 39).

Надаючи оцінку вказаним доводам в контексті висновків оскаржуваної ухвали, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що зміст звернення ОСОБА_6 про вчинення злочинів не визначає наявності елементів об`єктивної сторони кримінальних правопорушень.

Колегія суддів зазначає, що дійсно, у особи, яка подає заяву, відсутній обов`язок наводити в ній всі фактичні обставини певного злочину, оскільки забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, зокрема доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладено саме на органи досудового розслідування та є одним із завдань кримінального провадження.

Водночас, як вже зазначалось вище, до ЄРДР вносяться відомості про конкретне кримінальне правопорушення, а не про будь-які дії, які очевидно не містять таких ознак.

Так, ураховуючи положення ч. 1 ст. 2, ст. 11 КК України, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Об`єктивна сторона злочину - це сукупність ознак, які визначають зовнішню сторону злочину і характеризують суспільно - небезпечне діяння (дію або бездіяльність), його негативні наслідки та причинний зв`язок між діяннями та наслідками, який обумовив настання останніх, а також місце, час, обстановку, спосіб, знаряддя та засоби вчинення злочину.

Таким чином, до Єдиного реєстру досудового розслідування, крім іншого вноситься інформація про сукупність ознак, які свідчили б про вчинення того чи іншого злочину, і дали змогу кваліфікувати дії або бездіяльність, про яку йдеться в повідомленні про злочин, за відповідними статтями кримінального кодексу.

Так, як встановлено із матеріалів скарги, ОСОБА_6 4 квітня 2025 року звернувся на спецлінію «102» щодо обставин, які фактично мали місце 27 березня 2025 року.

Зокрема, із письмових пояснень, наданих ОСОБА_6 27 березня 2025 року, які містяться в матеріалах скарги, убачається, що 27 березня 2025 року об 10 год. відбулося засідання 33 чергової сесії, на яку він вніс дві пропозиції, а саме, про виконання вимог ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» щодо забезпечення прозорості місцевого самоврядування та про виконання постанови Верховного Суду, в якій зазначено, що мобілізація - є незворотною. Просив поставити на голосування питання про вручення повісток та виконати постанову Верховного Суду, проте, ОСОБА_7 і депутати вказані пропозиції не підтримали.

Крім того, зі скарги ОСОБА_6 випливає, що 27 березня 2025 року, покинувши сесійну залу, він зателефонував на спецлінію «102» та викликав працівників поліції разом з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 для вручення повісток синові голови Новомиколаївської селищної ради - ОСОБА_8 , чоловікам депутатам Новомиколаївської селищної ради, чоловікам, або синам депутатів жінок, чоловікам, які працюють в Новомиколаївській селищній раді, чоловікам або синам жінок, які працюють в Новомиколаївській селищній раді.

У зв`язку із тим, що працівниками поліції та працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 повістки вказаним ОСОБА_6 особам не були вручені, то такі дії, на думку заявника, свідчать про наявність злочину, передбаченого ст.ст. 28, 114-1 КК України.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 114-1 КК України встановлює кримінальну відповідальність за перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Крім того, ст. 28 КК України, на яку посилається ОСОБА_6 розкриває зміст поняття вчинення кримінального правопорушення групою осіб, групою осіб за попередньою змовою, організованою групою або злочинною організацією.

Із матеріалів скарги встановлено, що фактично підставою для звернення ОСОБА_6 з повідомленням на спецлінію «102» слугувало те, що 27 березня 2025 року працівниками поліції та працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 не були вручені повістки вказаним ним особам.

Разом з цим, у контексті визначення наявності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 114-1 КК України, слід зазначити, що об`єктивна сторона такого злочину полягає у діянні, яким вчиняється перешкода Збройним Силам України чи іншим військовим формуванням у здійсненні ними законній діяльності.

На переконання колегії суддів, вказані у скарзі ОСОБА_6 обставини, не свідчать про перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Серед іншого, як випливає зі змісту долученої ОСОБА_6 відповіді з відділення поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, з чим погоджується і апеляційний суд, до компетенції органів Національної поліції не входить вручення повісток.

Крім того, колегія суддів ураховує і надану відповідь начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якої убачається, що військовозобов`язані працівники Новомиколаївської селищної ради є заброньованими, таким особам надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на строк проведення мобілізації, а ОСОБА_7 - користується правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та має військовий обліковий документ.

Також, слід зазначити, що з приводу інших осіб, то вказаною відповіддю було роз`яснено ОСОБА_6 , що у разі надання ним списку осіб, стосовно, яких він бажає отримати інформацію, йому буде надано вичерпану інформацію по кожній особі, з зазначенням підстави чому особа не призвана на військову службу під час мобілізації, а у разі необхідності вручені (надіслані) повістки.

Крім того, ОСОБА_6 в своїй скарзі посилається на невиконання працівниками відділення поліції №3 та працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 постанови Верховного Суду у справі №160/2592/23, де зазначено про те, що мобілізація є незворотною.

Разом з цим, дослідивши зазначену постанову Верховного Суду в контексті її обов`язкового виконання, апеляційний суд не находить підстав вважати, що така постанова містить рішення про будь-які зобов`язання працівниками поліції або/та працівниками РТЦК та СП винити певні дії.

Більш того, зазначене судове рішення стосується лише учасників судового провадження щодо обставин, викладених ними.

Крім того, наданий ОСОБА_6 у судовому засіданні апеляційного суду відеозапис не стосується подій, зазначених заявником у своїй скарзі.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що у зверненні ОСОБА_6 від 4 квітня 2025 року не було наведено відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а тому, викладені в зверненні відомості не підлягали внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до положень ст. 214 КПК України.

З приводу доводів ОСОБА_6 про те, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено про заявлений ним відвід слідчому судді ОСОБА_1 , то слід зазначити наступне.

Так, положеннями ст. 81 КПК України передбачений порядок вирішення питання про відвід, згідно з яких слідує, що у разі заявлення відводу слідчому судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя.

Із журналу судового засідання від 11 квітня 2025 року випливає, що слідчим суддею ОСОБА_1 було повідомлено про результати розгляду заявленого ОСОБА_6 відводу, що було підтверджено і у судовому засіданні апеляційного суду заявником.

Крім того, із журналу та аудіо-запису судового засідання від 28 квітня 2025 року випливає, що нових обставин для відводу слідчому судді, ОСОБА_6 не заявлено.

Отже, колегія суддів сприймає критично доводи ОСОБА_6 щодо відсутності в оскаржуваній ухвалі результатів розгляду заявленого відводу слідчому судді ОСОБА_1 , оскільки є очевидним той факт, що таку заяву відповідно до ст. 81 КПК України було розглянуто іншим суддею.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв законне і обґрунтоване рішення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 28 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 28 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність працівників ВнП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його повідомленням від 4 квітня 2025 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4