Справа № 202/9832/24
№ 1-кп/202/802/2025
УХВАЛА

Іменем України

06 травня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000070 від 14.02.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Болотниця Народицького району Житомирської області, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, стрільця-помічника гранатометника 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження, які приймали участь у судовому засіданні

прокурор - ОСОБА_5

захисник - ОСОБА_6

обвинувачений - ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Прокурором заявлено клопотання, в якому наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_3 до вчинення інкримінованого йому злочину, а також в обґрунтування необхідності продовження тримання обвинуваченого під вартою, зазначено, що ОСОБА_3 може: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, і заявлені ризики не зменшились.

Сторона захисту заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора, посилаючись на помилкову кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає, що він перебував у стані необхідної оборони, а тому є підстави для обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Суд, заслухав думку учасників судового провадження і наголошує на тому, що під час розгляду клопотання судом враховується особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Право на свободу є основним правом людини. Конституція України, загальновизнані принципи та норми міжнародного права та міжнародних договорів України допускають можливість обмеження права на свободу лише тією мірою, якою воно необхідне у визначених законом цілях та у встановленому законом порядку.

Обмеження прав і свобод можуть бути виправдані громадськими інтересами, якщо такі обмеження відповідають вимогам справедливості, є пропорційними, пропорційними та необхідними для захисту конституційно значущих цінностей. При вирішенні питань, пов`язаних із застосуванням законодавства про запобіжні заходи, суд виходячи з презумпції невинності дотримується балансу між публічними інтересами, пов`язаними із застосуванням заходів процесуального примусу, та важливістю права на свободу особистості.

З урахуванням цього, запобіжний захід, що обмежує свободу, - взяття під варту - застосовується виключно в тому випадку, коли застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливе.

Вирішуючи питання про продовження терміну дії обраного запобіжного заходу, суд пам`ятає про необхідність забезпечення дотримання прав обвинуваченого, гарантованих Конституцією України та випливають зі статті 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

При цьому, обговорюючи можливість застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суд розуміє, що санкція статі кримінального кодексу, за якою він обвинувачуються, передбачає покарання до 15 років позбавлення волі, тому тяжкість пред`явленого звинувачення та можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін дають підстави вважати, що ОСОБА_3 може переховуватись від суду. У той же час обраний запобіжний захід є гарантією виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Суд, зважуючи ризики, що стали підставою для обрання обвинуваченому саме такого запобіжного заходу, вважає, що вони не відпали і продовжують діяти як в частині переховування від суду так і в частині вчинення кримінальних правопорушень, з огляду на те, що обвинувачений проходить службу в ВСУ і у разі зміни запобіжного заходу повернеться до військової частини, отримає зброю, що посилює ризик вчинення аналогічного кримінального правопорушення, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом продовжується виходячи з неможливості застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, суд вважає недоцільним визначати йому розмір застави.

За таких обставин суд вважає підготовку до судового розгляду закінченою.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 316, 331, 350 КПК України, суд, -

Постановив :

Клопотання прокурора - задовольнити.

ОСОБА_3 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 04.07.2025 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Копію ухвали вручити учасникам процесу.

Головуючий: ОСОБА_7