печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000005 від 09.01.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2025 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 за погодженням прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000005 від 09.01.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000005 від 09.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора ПП «Ріалбуд» , будучи службовою особою, наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, шляхом зловживання своїм службовим становищем, здійснив заволодіння грошовими коштами, в умовах воєнного стану, чим завдав матеріальної шкоди територіальній громаді міста Києва та вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості за наступних обставин.

Наказом № 27/20 від 23.04.2021 відповідно до Рішення власника № 01/04 ПП «Татоян» ОСОБА_5 заступника директора ПП «Татоян» переведено (призначено) на посаду директора ПП «Ріалбуд» з 24.04.2021.

Працюючі на вказаній посаді директора ОСОБА_5 відповідно до покладених на нього обов`язків виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тому відповідно до п. 1 примітки до ст. 364, ч. 3 ст. 18 КК України, був службовою особою.

Так, 24 вересня 2024 Київським комунальним об`єднанням зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень «Київзеленбуд» () на веб-порталі Уповноваженого органу - «prozorro.gov.ua» опубліковано закупівлю без використання електронної системи № UA 2024-09-24-014414-а по предмету закупівлі: «Капітальний ремонт скверу у пров. Чеховському у Шевченківському районі» (За ДК 021:2015:454530000-7 - Капітальний ремонт і реставрація) Строк поставки товарів: 24.09.2024 - 22.12.2024.

Згідно вказаної публікації, 24.09.2024 між Київським комунальним об`єднанням зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень «Київзеленбуд» () та ПП «РІАЛБУД» (), укладено Договір підряду №152/9, предметом якого є виконання робіт з капітального ремонту скверу у провулку Чеховському у Шевченківському районі міста Києва. Вказаний договір підписаний заступником генерального директора з питань капітальних вкладень ОСОБА_7 та директором ПП «РІАЛБУД» ОСОБА_5 .

У подальшому, у період часу з 24.09.2024 до 20.12.2024, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що має право на підписання Актів виконаних робіт, винник злочинний умисел, спрямований на заволодіння коштами місцевого бюджету, шляхом зловживання своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, втілення якого вирішив здійснити шляхом внесення неправдивих відомостей до офіційних документів - Актів форми КБ-2В та приховати вказані злочинні дії шляхом зменшення суми договору шляхом внесення неправдивих відомостей до офіційних документів - Додаткової угоди щодо виконання робіт та зменшення суми Договору.

Так, 20.12.2024, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановлений досудовим розслідування місці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підписав, чим фактично вніс неправдиві відомості до офіційних документів, а саме Актів виконаних робіт за формами КБ-2В № № 1, 2, 3, 4, 5, 6 щодо обсягу фактичного виконання робіт, а саме: до Акту № 1 за формою КБ-2В на загальну суму 416 691,95 грн. без ПДВ; до Акту № 2 за формою КБ-2В на загальну суму 31 204,56 грн. без ПДВ; до Акту № 3 за формою КБ-2В на загальну суму 1 803,47 грн. без ПДВ; до Акту № 4 за формою КБ-2В на загальну суму 77 793,89 грн. без ПДВ; до Акту № 5 за формою КБ-2В на загальну суму 4 715,17 грн. без ПДВ; до Акту № 6 за формою КБ-2В на загальну суму 264 837,8 грн. без ПДВ. Всього на загальну суму 797 046,84 грн. без ПДВ або 956 456, 21 грн. з ПДВ.

У подальшому, 27.12.2024 на підставі підписаних ОСОБА_5 Актів виконаних робіт за формами КБ-2В № № 1, 2, 3, 4, 4.1, 5, 5.1, 6, Київським комунальним об`єднанням зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень «Київзеленбуд» здійснено перерахування бюджетних коштів на рахунок ПП «РІАЛБУД», а саме: транзакції № 297466761 на суму 808 955,21 грн.; № 297467250 на суму 148 510,01 грн.; № 297372688 на суму 289 473,31 грн.; № 297371379 на суму 1 423 723,69 грн.; № 297366212 на суму 545 825,22 грн.; № 297364055 на суму 1 989 373,81 грн.; № 297427601 на суму 439 155,68 грн. та № 297391712 на суму 142 256,02 грн.

30.12.2024 у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, але в м. Києві, директор ПП «Ріалбуд» ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про не виконання його підприємством робіт у повному обсязі, з метою приховати вказані злочинні дії, та вдати впевненість у виконанні робіт згідно договору у повному обсязі, підписав, чим фактично вніс неправдиві відомості до офіційних документів - Додаткової угоди № 1, щодо обсягу фактичного виконання робіт за договором підряду №152/9 та зменшення суми Договору на 362 727,05 грн. з ПДВ.

За викладених обставин, 20 та 30.12.2024, у невстановлений в ході досудового розслідування час, директор ПП «Ріалбуд» ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому місці, будучи службовою особою, шляхом зловживання своїм службовим становищем, з метою заволодіння грошовими коштами, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, підписав, чим фактично вніс неправдиві відомості до офіційних документів щодо обсягів фактично виконаних робіт за договором підряду №152/9 - Актів виконаних робіт за формами КБ-2В № № 1, 2, 3, 4, 5, 6 та Додаткової угоди № 1, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 336 КК України - внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

За викладених вище обставин, директор ПП «Ріалбуд» ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, будучи службовою особою, шляхом зловживання своїм службовим становищем, з метою здійснити розтрату грошових коштів, в умовах воєнного стану, у особливо великих розмірах, підписав, чим фактично вніс неправдиві відомості до офіційних документів - Актів виконаних робіт за формами КБ-2В № № 1, 2, 3, 4, 5, 6 та 27 грудня 2024 року, на підставі підписаних ОСОБА_5 . Актів виконаних робіт за формами КБ-2В Київським комунальним об`єднанням зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень «Київзеленбуд» здійснено перерахування бюджетних коштів на рахунок ПП «РІАЛБУД», а саме: транзакції № 297466761 на суму 808 955,21 грн.; № 297467250 на суму 148 510,01 грн.; № 297372688 на суму 289 473,31 грн.; № 297371379 на суму 1 423 723,69 грн.; № 297366212 на суму 545 825,22 грн.; № 297364055 на суму 1 989 373,81 грн.; № 297427601 на суму 439 155,68 грн. та № 297391712 на суму 142 256,02 грн., чим фактично завдано збитків територіальній громаді міста Києва на загальну суму 797 046,84 грн. без ПДВ або 956 456, 21 грн. з ПДВ, що у шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, у особливо великих розмірах.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

28.03.2025 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а тому у разі постановлення суддею обвинувального вироку буде застосовано покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місцевості;

- протоколами огляду інтернет ресурсів;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

- протоколом обшуку від 17.01.2025;

- висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи;

- речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупністю.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, слідчий у клопотанні обґрунтовує ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

А саме те що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування, суду. Враховуючи вищевикладені обставини, які в своїй сукупності свідчать про те, що з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину, тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років, та з метою подальшого виконання можливого винесеного стосовно нього обвинувального вироку за вчинення злочину, передбаченого вищевказаною статтею Кримінального кодексу України, вбачається ризик того, що він може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності, що вказують на наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: незаконно впливати на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні. ОСОБА_5 отримавши копії матеріалів кримінального провадження, тобто отримав відомості місця мешкання свідків в даному кримінальному провадженні, які надали свідчення, а також дані експертів, які проводили судові експертизи, у зв`язку з чим підозрюваний може здійснити вплив на свідків, а зміна показань свідків на користь підозрюваного унеможливить якісне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності та, враховуючи, що відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання; суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, у зв`язку з чим існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України: вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому підозрюється. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корупційного злочину, крім того, в 2024 році стосовно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000623 направлено обвинувальний акт до суду з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, що вказує на наявність ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку слідчого, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, так як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного та з огляду на наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, унеможливлюють застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, оскільки, з урахуванням обґрунтованості підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, орган досудового розслідування приходить висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання та застосовувати запобіжний захід у вигляді особистої поруки, посилаючись на необґрунтованість ризиків вказаних в клопотанні та недоведеність підозри і обставин викладених у ній.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

28.03.2025 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Разом з тим, варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).

Слідчий суддя вважає доведеними ризики, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваного, що останній може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження і саме обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , а також те що вказані правопорушення вчиненні в умовах воєнного стану та в особливо великих розмірах, що безумовно у сукупності має негативні наслідки для держави, а також дані, які характеризують останнього, як особу, та враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу, як на тому наполягала сторона захисту.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не зможе забезпечити належне виконання обов`яків покладених на підозрюваного, оскільки особа, яка виявила бажання взяти підозрюваного на поруки ОСОБА_14 є кінцевим беніфіціаром товариства, що викоувало роботи, які є предметом кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні.

А відтак слідчий суддя приходить висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Разом з тим, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

При визначенні ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст. ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, розмір збитків заподіяних державі, слідчий суддя вважає, що застава у сумі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, з покладенням обов`язків передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 28.05.2025 включно, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000005 від 09.01.2025.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає у сумі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді або;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні, щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як підозрюваним так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:

Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ

р/р UA1012089

Призначення платежу: Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де особа утримується.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, де особа утримується, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1