Провадження № 1-кп/592/292/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Суми кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Зайчівське, Жовтневого району, Миколаївської області, розлученого, що має на утриманні доньку- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім того здійснює опіку над неповнолітніми дітьми-сиротами: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого.

у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він являючись військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, старшим оператором-вогнеметником 2 штурмової групи 1 штурмової роти НОМЕР_1 штурмового загону військової частини НОМЕР_2 , грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби, діючи в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 125, 126, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, Військової присяги, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, близько 15 годин 15 хвилин 23.10.2024, перебуваючи на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , у присутності військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , відкрито відмовився виконати наказ у формі бойового розпорядження командира тактичної групи НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_13 №1/7/9дск від 23.10.2024 про переміщення в район виконання бойового завдання, для виконання службових обов`язків.

Відкрита відмова молодшого сержанта ОСОБА_4 виконати письмовий наказ - бойове розпорядження командира тактичної групи 41 військової частини НОМЕР_2 № 1/7/9дск від 23.10.2024, потягла за собою підрив дисципліни підрозділу, зниження рівня бойової готовності, невиконання завдань за призначенням.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, які виразились у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 402 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиросердно розкаявся у скоєному, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище.

Свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечував.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, його дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 402 КК України.

При вирішенні питання про вид та міру покарання, суд, відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Судом прийнята до уваги наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_4 щиросердно розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, та бажає продовжувати службу, тобто ставлення ОСОБА_4 до вчиненого і конкретні обставини справи, а також особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні власну малолітню дитину, - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім того здійснює опіку над неповнолітніми дітьми-сиротами: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , суд вважає можливим при призначенні покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 402 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленою санкцією ч. 4 ст. 402 КК України для даного виду покарання, зокрема у виді двох років позбавлення волі.

З урахуванням особи ОСОБА_4 , який визнав свою вину у повному обсязі, щиросердно розкаявся у скоєному активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, бажає продовжувати службу, з чого суд вважає можливим, відповідно до ст. 58 КК України замінити покарання у виді двох років позбавлення волі на службові обмеження для військовослужбовців з відрахуванням із сум грошового забезпечення обвинуваченого в дохід держави у розмірі 10 відсотків.

На переконання суду, продовження несення ОСОБА_4 військової служби сприяє обороноздатності держави, а накладені обмеження, є достатніми для попередження вчинення як ОСОБА_4 , так і іншими особами, аналогічних кримінальних правопорушень.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити йому покарання за цим законом, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 58 КК України призначити ОСОБА_14 замість покарання у вигляді позбавлення волі, покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням із сум грошового забезпечення ОСОБА_14 в дохід держави в розмірі 10 відсотків.

Міру запобіжного запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін, - заставу.

Заставу сплачену ОСОБА_15 29.10.2024 року у сумі 90840 /дев`яноста тисяч вісімсот сорок/ грн. згідно Ухвали Зарічного районного суду м. Суми по справі №591/10830/24 на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Сумській області (код.26270240), згідно квитанції від 29.10.2024 року, після набрання вироком законної сили, - повернути заставодавцю ОСОБА_15 .

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1