У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002361 від 02 вересня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, в якому просить Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на зазначене в клопотанні тимчасово вилучене майно, яке вилучено за адресою: м. Київ, бул. Чоколівський, 6, а саме системні блоки у кількості 24 шт., які опломбовано наліпкою «Національна поліція України»; монітори у кількості 30 шт. які опломбовано наліпкою «Національна поліція України»; Комп?ютерні мишки у кількості 30 шт. які поміщено до спеціального пакету та опломбовано наліпкою «Національна поліція України»; Комп?ютерні клавіатури у кількості 20 які поміщено до спеціального пакету та опломбовано наліпкою «Національна поліція України»;

Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 03 вересня 2025 року для розгляду клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак зазначене клопотання не відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України.

Так, у ньому не зазначено обґрунтування необхідності арешту майна щодо відповідності майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а також не додано доказів на підтвердження таких обставин, якими зокрема можуть бути проколи оглядів речей та документів.

Також у порушення п.3 ч.2 ст.171 КПК України, прокурором в клопотанні не зазначено відповідні документи, що підтверджують право власності на вказане майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном та не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання в цій частині.

Крім того, у клопотанні не зазначено, фактичних даних щодо адрес фізичних, чи юридичних осіб, які є власниками майна, що належить арештувати, що позбавляє суд можливості виконати вимоги ч.1 ст.172 КПК України щодо судового виклику власників майна для розгляду даного клопотання.

Згідно ч.3 ст.233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, до матеріалів клопотання не долучено доказів, які підтверджують факт звернення слідчого чи прокурора, після проведення 02 вересня 2025 року невідкладного обшуку нежитлового приміщення, до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку, а також доказів, що дане клопотання було задоволено слідчим суддею та надано дозвіл на проникнення до іншого володіння, в наслідок чого, вилучене слідчими майно було отримане ними відповідно до вимог КПК України, тому підлягає арешту в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст. 2, 7, 131, 132, 170-173, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002361 від 02 вересня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, - повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали прокурором для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Солом`янського

районного суду міста Києва ОСОБА_1