Провадження № 1-кп/638/1999/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження № 0000464 від 21.07.2025 стосовно

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянин України, з базовою загальною освітою, не одружений, офіційно не працюючий, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 28.09.2023 Дзержинским районним судом м. Харкова за ч.1 ст.121 КК України засуджений до 5 років позбавлення волі; звільнений 05.02.2025 за відбуттям покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2025 року до Шевченківського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_2 з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.

Зокрема, ОСОБА_2 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані:

1) письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_3 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні;

2) письмова заява потерпілої ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні;

3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_2 своєї винуватості.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, в силу дії частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, статей 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, судом досліджено висновок експерта № 12-14/441-А/25; протокол допиту потерпілого від 28.07.2025; протокол проведення слідчого експерименту від 28.07.2025 з фототаблицею; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.07.2025; висновок експерта № 12-14/519-А/25; протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 11.08.2025; протокол проведення слідчого експерименту від 11.08.2025; протокол проведення слідчого експерименту від 11.08.2025; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.08.2025; копію відеозапису з нагрудних відеореєстраторів працівників УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції; протокол огляду предмета (диск) від 13.07.2025; постанову про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 13.08.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 12.08.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 12.08.2025; протокол допиту підозрюваного від 14.08.2025.

На підставі вказаних доказів суд встановив наступне та прийшов до наступних висновків:

1. Формулювання обвинувачення із зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження.

21 липня 2025 року приблизно о 05 год. 30 хв. ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився у парку «Саржин Яр», що у м. Харкові, недалеко від вул. Липова, 14, де також знаходилась потерпіла - ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . У ході спілкування між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, під час якого на грунті раптово виниклих неприязних особистих відносин із ОСОБА_4 та ОСОБА_2 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

Так, ОСОБА_2 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, здійснив п?ять ударів в ділянки потилиці знизу, носа, правого стегна, правої руки із зовнішнього боку вище від згиба ліктя та лівої ноги нижче коліна ОСОБА_4 , чим спричинив потерпілій, відповідно до висновку судово-медичної експертизи N?12-14/519-A/25 тілесні ушкодження, а саме тупа лицьова травма обличчя з наявністю закритого перелому кісток носу, саден і синців обличчя, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинила за собою короткочасний розлад здоров?я, тривалістю понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня) та синці і садна тулубу, сідниць, верхніх і нижніх кінцівок, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

2. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Отже, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України і суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України, а саме як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

3. Оцінка встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Аналізуючи та оцінюючи наведене суд вважає доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. При цьому вказаний проступок (умисне кримінальне правопорушення) ОСОБА_2 вчинив маючи судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , є рецидив злочинів.

Так, судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2023 року у справі № 638/19563/17 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Звільнений за відсуттям строку покарання 05.02.2025.

Відповідно до п. 8 ст. 89 Кримінального кодексу України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Отже, на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України ОСОБА_2 мав судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Статтею 34 Кримінального кодексу України визначено, що рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

5. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують покарання, щире каяття та обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого - рецидив злочинів.

При цьому суд зважає на те, що ОСОБА_2 на момент вчинення кримінального проступку, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я), мав судимість за нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння та таке, що спричинило втрату органу. Тобто ОСОБА_2 , маючи судимість за вчинення кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, вчинив інше кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, а, отже, на шлях виправлення не став.

Суд також враховує дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, неодружений, малолітніх та неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Тому, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у вигляді одного року обмеження волі.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

6. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено. Заходи забезпечення кримінального провадження відсутні. Процесуальні витрати відсутні. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 34, ст. 89, ч. 2 ст. 65, ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, ст. 302, ст. 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

Речовий доказ DVD+R диск з одним відеозаписом під назвою "export-i67kb" залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1