ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2886/24
Провадження №1-кс/477/621/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

27 травня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні №0000639 від 15 листопада 2024 року ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що народився в м. Гола Пристань Херсонської області, з повною загально середньою освітою, одруженого, працевлаштованого, проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2025 року слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні №0000639 від 15 листопада 2024 року ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту протягом певного часу доби до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000639 від 15 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні 15 травня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту зі встановленням заборони залишати своє житло з 22.00 години вечора по 06.00 годину ранку та строком дії ухвали до 21 квітня 2025 року.

Оскільки інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжкого злочину, з урахуванням особи підозрюваного, слідчий вважає наявні підстави для обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту протягом певного часу доби для запобігання ризикам переліченим у частині першій статті 177 КПК України.

Зокрема слідчий посилається на наявність ризиків визначених пунктом 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, які і дають підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 повністю підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на ключові аспекти клопотання, а саме на доведеність обґрунтованості підозри та наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, що є підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого та просили відмовити у його задоволенні з огляду на недоведеність існування ризиків зазначених слідчих у поданому клопотанні. Однак просили в разі застосування запобіжного заходу, не покладати на підозрюваного обов`язок із забороною відлучатися з населеного пункту за місцем його проживання, так як внаслідок дії цього обов`язку підозрюваний буде позбавлений можливості виконувати свої посадові обов`язки.

Заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та його захисника, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя встановив наступне.

В провадженні ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000639 від 15 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14 листопада 2024 року о 20.40 годині за участі автомобіля, марки «ТАТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та пішохода, особа якого на даний час встановлюється, під час якої останній отримав тілесні ушкодження, що підтверджується витягом з ЄРДР від 15 листопада 2024 року.

У цьому кримінальному провадження 15 травня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України.

За встановлених досудовим розслідуванням обставин вбачається, що ОСОБА_5 14 листопада 2024 року, близько 20.40 години, керуючи технічно справним автомобілем марки «ТАТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в темний час доби за ясної погоди по сухій, чистій асфальтобетонній проїзній частині автодороги О-151125 неподалік с. Полігон Миколаївського району Миколаївської області зі сторони м. Херсон в напрямку м. Миколаїв.

Рухаючись у вказаному напрямку, при наближенні до пішохода, який перебував на проїзній частині, діючи зі злочинною самовпевненістю, порушуючи вимоги п.п 1.3, 1.5, 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, ОСОБА_5 не вжив заходів для зменшення швидкості руху чи безпечного об`їзду пішохода та допустив наїзд на пішохода біля правого краю проїзної частини дороги за напрямком керованого ним автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пішохід невстановлена особа чоловічої статі 50-60 років отримав тілесні ушкодження від яких 23 листопада 2024 року помер в лікарні КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги».

Своїми діями ОСОБА_5 ймовірно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 286 КК України.

Встановивши під час досудового розслідування обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу до підозрюваного.

Вирішуючи клопотання в межах доводів учасників судового провадження, слідчий суддя виходить з такого.

Загальний порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження врегульовано главою 10 розділу ІІ КПК України, який визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до визначення, наведеного у частині першій статті 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, за змістом частини другої статті 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено частиною першою статті 178 КПК України.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать (1) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За аналізом положень указаних вище норм вбачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчому судді необхідно перевірити обставини набуття підозрюваним відповідного статуту, обґрунтованість цієї підозри, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також неможливість застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

За змістом повідомлення про підозру від 15 травня 2025 року вбачається, що підозрюваному ОСОБА_5 цього ж дня з дотриманням положень статі 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статті 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Вказані обставини, щодо дотримання порядку повідомлення про підозру не заперечуються й учасниками кримінального провадження.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя, враховуючи статті 8, 9 КПК України, керується позиціями Європейського суду з прав людини.

З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, пункт 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28 жовтня 1994 року, пункт 55).

Долучені до клопотання слідчим докази, зібрані у ході досудового розслідування, зокрема: протокол огляду місця дорожньо-транспортної події від 14 листопада 2024 року, протокол допиту свідків ОСОБА_8 від 11 грудня 2024 року, ОСОБА_9 від 27 листопада 2024 року, ОСОБА_10 від 07 травня 2025 року; висновок експерта №СЕ-19/115-24/21402-ІТ від 30 грудня 2024 року, №СЕ-19/115-24/21403-ІТ від 31 грудня 20247, №2663 від 28 листопада 2024 року, №394-34-25 від 08 квітня 2025 року, №1769-34-25 від 23 квітня 2025 року; протоколи проведення слідчих експериментів від 09 квітня 2025 року та протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 15 травня 2025 року у їх сукупності свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення дій, які охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, та в силу положень частини третьої статті 132 КПК України, частини другої статті 177 КПК України є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і запобіжного заходу.

Досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

На даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

З огляду на вказане, слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених пунктом першим частини першої статті 194 КПК України.

Щодо ризиків кримінального провадження то слідчий у поданому клопотанні зазначає про ризик переховування та ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Вирішуючи питання щодо наявності передбачених частиною першою статті 177 КПК України ризиків, слідчий суддя визнає доведеними обставинами те, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, зокрема, того, що підозрюваний, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду та незаконно впливати на свідків.

Про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчать вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, передбаченого санкцією частини другої статті 286 КК України, що підтверджує існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України.

Також слідчим та прокурором доведено існування іншого ризику, передбаченого частиною першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні,, що підтверджується тим, що додані до клопотання матеріали кримінального провадження містять справжні анкетні дані осіб, які допитані у якості свідків у цьому кримінальному провадженні.

Аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень статті 178 КПК України, слідчий суддя, окрім вищевикладеного враховує також і те, що підозрюваний ОСОБА_5 одружений, проживає разом з дружиною, має постійне місце проживання, працевлаштований, утримує дружину, що вказує на досить міцні соціальні зв`язки підозрюваного.

Зазначені обставини у сукупності хоча і не виключають можливості настання ризиків, зазначених вище, однак значно їх знижують.

Враховуючи вагомість доказів щодо обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , наявність постійного місця проживання, обставини, за яких було вчинено злочин, характер та наслідки його вчинення, характеризуючі дані підозрюваного, слідчий суддя вважає, що, не зважаючи на підозру у вчиненні тяжкого злочину та передбачене за нього покарання, вірогідність ухилення підозрюваного від виконання процесуальних обов`язків не є надто високою.

Також слідчим суддею враховується і та обставина, що в період з 14 листопада 2025 року по даний час підозрюваний ОСОБА_5 не вчиняв дій направлених на ухилення від органу досудового розслідування, впливу на свідків, а також відсутні відомості щодо вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Зазначені обставини у сукупності хоча і не виключають можливості настання ризиків, зазначених вище, однак значно їх знижують.

При цьому, оцінюючи доводи прокурора щодо часу доби, протягом якого останній вважав можливим заборонити підозрюваному залишати місце свого проживання, а саме в період з 23.00 години по 06.00 годину, слідчий суддя виходить з того, що з 24 лютого 2022 року по всій країні запроваджено військовий стан. Внаслідок дії військового стану впроваджено низку обмежувальних заходів, серед яких заборона пересуватися в комендантську годину в період з 00.00 години по 05.00 годину.

Тобто в даному випадку, наявність обмежувальних заходів установлених законом майже повністю відтворює обмежувальні заходи ініційовані слідчим та прокурором, що вказує про те, що запропонований ними запобіжний захід не направлений на забезпечення підозрюваним належної процесуальної поведінки.

Таким чином, враховуючи належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , слідчий суддя з урахуванням заперечення сторони захисту, дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, так як всупереч пункту третьому частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу органом досудового розслідування не надано доказів у підтвердження обставин, які б свідчили про недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини першої статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої та третьої цієї статті підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Відповідно до частини шостої статті 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Враховуючи викладене, з метою запобігання ризикам, встановленим в ході розгляду даного клопотання та забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає можливим застосувати до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладеними на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

При цьому, враховуючи доводи сторони захисту, що надані під час розгляду клопотання по суті, в частині покладення на підозрюваного обов`язку не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду, слідчий суддя, враховуючи необхідність підозрюваного у робочих питаннях виїжджати за межі м. Миколаєва, Миколаївського району, вважає можливим не покладати зазначений обов`язок на підозрюваного.

Керуючись статтями 176-178, 181, 194, 196, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді у виді особистого зобов`язання.

Покласти на строк до 15 липня 2025 року включно на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Попередити підозрюваного про наслідки невиконання покладених обов`язків, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання підозрюваним ОСОБА_5 покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_11