Дата документу 08.09.2025
Справа № 317/3162/25
Провадження № 1-кп/334/673/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2025 за №0000359

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштованого, який не має на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, який який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

за участі: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 (особисто), захисника адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , будучи відповідно до постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 24.11.2022, яка набрала законної сили 06.12.2022 (справа № 317/2426/22, провадження № 3/317/1021/2022), визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 130 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та на якого накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, умисно та систематично, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду в частині позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, усвідомлюючи протиправність своїх дій 28.12.2022, 03.01.2023, 07.01.2023, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом зупинений працівниками поліції за вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення правил дорожнього руху, за що у встановленому законом порядку 25.01.2023 притягнутий постановою Запорізького районного суду Запорізької області до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 36, ч. 3 ст. 130 КУпАП, якою на останнього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 51000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

Також, 10.12.2022, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, зупинений працівниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху, за що у встановленому законом порядку 25.01.2023 притягнутий постановою Запорізького районного суду Запорізької області до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП, якою на останнього накладено стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 15 діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

Також, 23.12.2022, 29.12.2022, 21.01.2023, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, зупинений працівниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху, за що у встановленому законом порядку 24.03.2023 притягнутий постановою Запорізького районного суду Запорізької області до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, якою на останнього накладено стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 15 діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

Також, 19.01.2023, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, зупинений працівниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху, за що у встановленому законом порядку 30.03.2023 притягнутий постановою Запорізького районного суду Запорізької області до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, якою на останнього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 51000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

Також, 02.09.2023, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, зупинений працівниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху, за що у встановленому законом порядку 17.10.2023 притягнутий постановою Запорізького районного суду Запорізької області до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, якою на останнього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 51000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

Також, 24.11.2023, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, зупинений працівниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху, за що у встановленому законом порядку 15.01.2024 притягнутий постановою Запорізького районного суду Запорізької області до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, якою на останнього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 51000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

Також, 26.11.2023, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, зупинений працівниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху, за що у встановленому законом порядку 16.01.2024 притягнутий постановою Запорізького районного суду Запорізької області до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 36, ч. 3 ст. 130 КУпАП, якою на останнього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 51000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

Також, 13.03.2024, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, зупинений працівниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху, за що у встановленому законом порядку 19.04.2024 притягнутий постановою Запорізького районного суду Запорізької області до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 130 КУпАП, якою на останнього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 51000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

Також, 10.05.2024, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, зупинений працівниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху, за що у встановленому законом порядку 26.06.2024 притягнутий постановою Запорізького районного суду Запорізької області до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 130 КУпАП, якою на останнього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 51000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

Також, 27.03.2024, 28.04.2024, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, зупинений працівниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху, за що у встановленому законом порядку 03.07.2024 притягнутий постановою Запорізького районного суду Запорізької області до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130, ч. 3 ст. 130 КУпАП, якою на останнього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 51000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

Також, 21.05.2024, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, зупинений працівниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху, за що у встановленому законом порядку 16.08.2024 притягнутий постановою Запорізького районного суду Запорізької області до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, якою на останнього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 51000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

Також, 01.07.2024, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, зупинений працівниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху, за що у встановленому законом порядку 27.08.2024 притягнутий постановою Запорізького районного суду Запорізької області до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, якою на останнього накладено стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 15 діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

Також, 24.09.2024, 29.09.2024, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, зупинений працівниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху, за що у встановленому законом порядку 01.11.2024 притягнутий постановою Запорізького районного суду Запорізької області до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, якою на останнього накладено стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 15 діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

Крім того, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 28.05.2025 приблизно о 14 годині 30 хвилин за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Широке, вул. Центральна, керуючи транспортним засобом, зупинений працівниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху. В ході проведення перевірки останнього, встановлено в діях ОСОБА_3 ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 5 ст. 126, ч.3 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим, 28.05.2025 відносно ОСОБА_3 складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 592833, серії ААД № 592845, серії ААД № 592844.

Таким чином, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність постанови суду, якою його позбавлено права керування транспортним засобом строком на три роки, діючи умисно, починаючи з 10.12.2022, вчиняв адміністративні правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху, за що притягнутий до адміністративної відповідальності, тим самим умисно ухилився від виконання постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 24.11.2022 (справа № 317/2426/22, провадження № 3/317/1021/2022).

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, а саме умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Правова кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 382 КК України відповідає суті обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті.

Обвинувальний акт надійшов суду з угодою про визнання винуватості від 23.06.2025, укладеною між прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000359 від 03.06.2025 за ч. 1 ст. 382 КК України, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 (свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №002937 від 18.04.2022), з іншого боку.

Згідно з угодою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст. 382 КК України, а саме в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

Підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.382 КК України, за обставин, які викладено у письмовому повідомленні про підозру від 17.06.2025 та п. 2 вказаної угоди, і під час підписання угоди про визнання винуватості підтвердив факт беззаперечного визнання вини.

Підозрюваний ОСОБА_3 зобов`язується: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, в повному обсязі і під час судового провадження.

Сторони погодили істотні для кримінального провадження обставини, у тому числі пом`якшуючі обставини, передбачені ст. 66 КК України:

- правопорушення відносяться до категорії нетяжких злочинів, що відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України дозволяє укладення цього виду угоди;

- шкода кримінальним проступком завдана лише державним та суспільним інтересам, що згідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, також дозволяє укладення угоди про визнання винуватості;

- підозрюваний сприяв досудовому розслідуванню, не чинив перепон, належним чином виконував прийняті щодо нього процесуальні рішення;

- підозрюваний у скоєному кримінальному правопорушенні щиро розкаявся.

Сторонами узгоджене покарання у кримінальному провадженні, при визначенні виду та міри якого, сторони у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховують положення Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, санкцію ч. 1 ст. 382 КК України.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.382 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном та покласти на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.

Прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому засіданні підтвердили суду, що угода про визнання винуватості ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в підготовчому засіданні просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, узгоджене сторонами. Підтвердила добровільність укладення угоди з боку сторони захисту та той факт, що нею у повному обсязі роз`яснено обвинуваченому наслідки укладення угоди

На виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд, заслухавши обвинуваченого, думку прокурора і захисника, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України дійшов до такого.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ у справі «Коваль проти України» від 19 жовтня 2006 року, суд наголосив, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободу рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роу і Дейвіс проти Сполученого Королівства»). А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28 жовтня 2010 року та «Боротюк проти України» від 16 грудня 2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що «… ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (рішення у справі «Сейдович проти Італії»).

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 2 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема, про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом; права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Зі змісту угоди з обвинуваченим про визнання винуватості вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 472 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити. Зокрема, у вказаній угоді зазначені: її сторони; формулювання підозри та її правова кваліфікація із зазначенням частини статті Кримінального Кодексу України; істотні для даного кримінального провадження обставини; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення; наслідки укладення та затвердження угоди; наслідки невиконання угоди. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами сторін.

Крім того, судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства,примусу,погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді,обвинувачений ОСОБА_3 зможе виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Зважаючи на те, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгоджених сторонами виду та міри покарання зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

У відповідності до п.7 ч. 4 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь відносно обвинуваченого не складалася.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не обиралися.

Матеріальну шкоду в даному кримінальному провадженні не завдано.

На підставі ст.100, ст.174 КПК України необхідно вирішити долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст.100, 124, 370,373,374,468,469,472 - 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду від 23 червня 2025 року у кримінальному провадженні №0000359 від 03.06.2025 про визнання винуватості, укладену між прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000359 від 03.06.2025 за ч. 1 ст. 382 КК України, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 (свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №002937 від 18.04.2022), з іншого боку - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КПК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням, строком на 1 рік, поклавши ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази:

-Диск з відеофайлом залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжні заходи по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 не обиралися.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, та з урахуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно з положеннями статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суддя: ОСОБА_1