Номер провадження:1-кп/521/973/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000372 від 15.07.2022 року, відносно:

ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Александрія повіру Телеорман Румунія, громадянина Румунії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в Україні,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України,

ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Рошіорь де Веде повіру Телеорман Румунія, громадянина Румунії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в Україні,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України,

клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

перекладача - ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України

На теперішній час судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_9 не було завершено.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , яке мотивував тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, прокурор вказує, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинувачених, передбачених ст. 176 КПК України, не забезпечить дієвості цього кримінального провадження та буде недостатнім для запобігання ризикам наведених в клопотанні, що будуть перешкоджати вирішенню таких завдань кримінального провадження як забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, з тим щоб обвинувачений, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник, заперечували проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, або визначити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_9 , його захисник, заперечували проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, або визначити розмір застави.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, клопотання прокурора та долучені документи, суд приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги те що він обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України, який є умисним особливо тяжким злочином.

Також суд вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування обвинуваченого, так як ОСОБА_3 будучи освідомленим про передбачене кримінальне покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України, у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальне правопорушення, у скоєнні якого останній обвинувачується, суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, що дає підстави вважати що знаходячись на свободі ОСОБА_3 може переховуватись від суду.

Крім того, у справі не допитані свідки, тому суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, що дає підстави вважати що не виключена можливість впливу обвинуваченого на цих осіб з метою надання бажаних показів.

Крім того, як вбачається з наявних в розпорядженні суду документів, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєні умисного злочину у сфері обігу наркотичних засобів, в тому числі їх контрабандою в особливо великих розмірах, та враховуючи, що він офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність законних джерел доходів для існування, суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги те що він обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України, який є умисним особливо тяжким злочином.

Також суд вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування обвинуваченого, так як ОСОБА_9 будучи освідомленим про передбачене кримінальне покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України, у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальне правопорушення, у скоєнні якого останній обвинувачується, суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, що дає підстави вважати що знаходячись на свободі ОСОБА_9 може переховуватись від суду.

Крім того, у справі не допитані свідки, тому суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, що дає підстави вважати що не виключена можливість впливу обвинуваченого на цих осіб з метою надання бажаних показів.

Крім того, як вбачається з наявних в розпорядженні суду документів, ОСОБА_9 обвинувачується у скоєні умисного злочину у сфері обігу наркотичних засобів, в тому числі їх контрабандою в особливо великих розмірах, та враховуючи, що він офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність законних джерел доходів для існування, суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Стороною захисту не доведено, що встановлені судом ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на цей час припинили існування або зменшились.

Даних про такий стан здоров`я особи, що б унеможливлювало застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано.

Також судом взяті до уваги відомості про вік і сімейний стан обвинувачених, які не перешкоджають перебуванню в слідчому ізоляторі, відсутність членів сім`ї чи утриманців, які потребують догляду за ними виключно обвинуваченим.

Зазначені в ухвалі обставини свідчать про недостатність будь-яких інших запобіжних засобів для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених та виправдовують продовження дії застосованого запобіжного заходу щодо них.

Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть не виконувати покладені на них процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинувачених на більш м`який.

Метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_9 є забезпечення виконання покладених на них процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, не встановлено.

Враховуючи передбачені ст. 177 КПК України вимоги процесуального законодавства, які визначають мету і підстави застосування запобіжних заходів, суд приходить до висновку про те, що строк дії обраного обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає продовженню.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне розмір застави не назначати, в зв`язку з тим що в даному випадку ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 371, 372, 376, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 - задовольнити.

Продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_3 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 вересня 2025 року, включно.

Розмір застави не назначати.

Продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 вересня 2025 року, включно.

Розмір застави не назначати.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1