Провадження № 1-кс/344/6181/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000113 від 03.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189, ч.3 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 03.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189, ч.3 ст. 190 КК України.

ОСОБА_7 , переслідуючи корисливі мотиви, з метою вимагання та отримання у ОСОБА_8 грошових коштів у сумі 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США (що згідно курсу валют НБУ становить 33 084 560 гривень та є особливо великим розміром), як повернення неіснуючого боргу у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.08.2025 звернувся до ОСОБА_5 , який підтримує тісні зв`язки у кримінальному середовищі, завдяки своєму авторитету серед вказаної категорії осіб, має вплив на раніше судимих осіб, завдяки особистим якостям здійснює злочинний вплив з метою координації злочинної діяльності інших осіб, з метою застосування такого впливу до ОСОБА_8 , всупереч встановленому у суспільстві порядку вирішення цивільно-правових спорів, або домовленостей задля отримання від нього шляхом вимагання неіснуючого боргу.

ОСОБА_5 , знаючи, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, надав згоду ОСОБА_7 на спільну участь у вимаганні грошових коштів у ОСОБА_8 , вступивши із ним у попередню злочинну змову.

При цьому ОСОБА_9 , взявши на себе роль організатора вчинення кримінального правопорушення, а саме вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 в особливо великих розмірах, використовуючи тісні зв`язки у кримінальному середовищі, завдяки своєму авторитету серед вказаної категорії осіб, маючи вплив на раніше судимих осіб, залучив до його вчинення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , спільно з якими розробив та узгодили план вчинення кримінального правопорушення, а саме вимагання у ОСОБА_8 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США, розподілив обов`язки між ними та керував підготовкою та вчиненням кримінального правопорушення.

Діючи відповідно до раніше розробленого плану по заволодінню чужим майном потерпілого ОСОБА_8 шляхом вимагання, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 , на виконання вказівки ОСОБА_9 , діючи відповідно до відведеної їм ролі та попередньо узгоджених домовленостей між ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 та іншими не встановленими в ході досудового розслідування особами, 20.08.2025 біля 13.50 год., прибули до будинку ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , де зустрілися з останнім та, погрожуючи застосуванням насильства, в тому числі заподіянням йому тяжких тілесних ушкоджень, знищенням його майна, вимагали у нього передати їм грошові кошти у сумі 800 000 (вісімсот тисяч)доларів США та визначили дату передачі коштів на 25.08.2025року.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , будучи організатором, з метою реалізації задуманого, попередньо узгодивши з усіма залученими до вимагання особами подальший план злочинних дій, доручив ОСОБА_10 організувати виїзд безпосереднім виконавцям кримінальних правопорушень ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 25.08.2025 виїхати по місцю проживання потерпілого ОСОБА_8 та з метою вимагання в нього неіснуючого боргу в сумі 800 000 грн..

На виконання вказівки ОСОБА_5 та відповідно до угодженого злочинного плану за пособництва ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 25.08.2025, приблизно о 08.30 год., діючи за попередньою змовою, повторно прибули на АДРЕСА_1 , де пройшли на територію домоволодіння, яке належить ОСОБА_8 , зустрілися з останнім та, погрожуючи застосування насильства щодо нього та його близьких родичів, повторно пред`явили вимогу передати їм 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США. При цьому, з метою демонстрації справжності своїх злочинних намірів, ОСОБА_16 наніс ОСОБА_8 удар кулаком правої руки в обличчя від чого той впав на землю, відчувши фізичну біль. Подовжуючи злочинні дії по вимаганню коштів, ОСОБА_16 разом з ОСОБА_15 , заламавши ОСОБА_8 руки за спину, поставили його на ноги, після чого всі співучасники злочинної групи продовжили погрожувати йому насильством. При цьому, з метою демонстрації справжності своїх злочинних намірів, ОСОБА_15 в присутності інших учасників злочинних дій наніс ОСОБА_8 сокирою, яку знайшов в домоволодінні потерпілого, не менше двох ударів по ногах в районі колін, спричинивши фізичну біль.

В результаті умисних дій ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , дружина ОСОБА_8 ОСОБА_17 , сприймаючи погрози застосуванням насильства, в тому числі заподіянням тяжких тілесних ушкоджень її чоловіку як реальні, а також, бажаючи припинити спричинення йому тілесних ушкоджень, на вимогу ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 написала по їхній вказівці на ім`я ОСОБА_7 розписку про отримання в борг грошових коштів в сумі 300 000 (триста тисяч) доларів США (що згідно курсу валют НБУ становить 12 406 710 гривень та є особливо великим розміром), отримавши яку, члени злочинної угруповання зобов`язали потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_17 в строк до 04.09.2025 зібрати вказану суму коштів та передати їм, після чого поїхали з місця події.

Продовжуючи свої злочинні дії по незаконному заволодінню чужим майном шляхом вимагання, ОСОБА_5 , будучи обізнаним від учасників злочинної групи про визначену дату 04.09.2025 передачі потерпілими Лушкіними коштів, напередодні вчинення кримінального правопорушення, а саме 03.09.2025, на своєму автомобілі марки «Toyota Highlander», державний номерний знак НОМЕР_1 , біля 21 год. 30 хв. прибув в м. Коломия, де його зустрів ОСОБА_12 , до яких згодом приєднався ОСОБА_13 та, перебуваючи в колибі «У вуйка Василя», що в с. Шепарівці Коломийського району Івано-Франківської області, залучивши за допомогою мобільних телефонів в режимі аудіо та відеоконфенцзвязку ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , стали обговорювати та узгоджувати подальший план своїх злочинних дій щодо заволодіння 04.09.2025 чужими коштами шляхом їх вимагання від потерпілих чоловіка та дружини ОСОБА_18 , розподіливши ролі кожного учасника злочинної групи.

На виконання визначеного плану та попередньо узгоджених дій ОСОБА_14 залучив в ролі кур`єра ОСОБА_19 , який не був обізнаний із злочинним планом групи осіб по вимаганню коштів, спільно з останнім 04.09.2025 прибув в м. Яремче, де на виконання вказівки ОСОБА_14 приблизно о 15.40 год. прибув до домогосподарства ОСОБА_17 , яка знаючи про вимогу передачі коштів та, сприймаючи погрози ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які діяли відповідно до вказівок організатора групи ОСОБА_5 та за пособництва ОСОБА_10 , як реальні, діючи на їх вимогу, перебуваючи на території свого домоволодіння по АДРЕСА_2 , передала ОСОБА_19 , грошові кошти в сумі 301 300 (триста одну тисячу триста) доларів США (що згідно курсу валют НБУ становить 12 464 781 грн)., згідно попередньо пред`явленої вимоги.

05.09.2025 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189, ч.3 ст. 190 КК України.

05.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч.3 ст. 190 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити, без визначення розміру застави. Зазначив, що дане кримінальне правопорушення вчинялось групою осіб із особливою жорстокістю та зухвалістю, а підозрюваний є організатором у його вчиненні.

Захисник у судовому засіданні заперечив щодо даного клопотання, докази про організатора (підозрюваного) не надано, підозра не обґрунтована, ризики не доведені. Суду пояснив, що підозрюваний на утриманні має четверо дітей, є працюючим, просив відмовити у задоволенні даного клопотання, як безальтернативний спосіб запобіжного заходу. А якщо суд прийде до переконання про задоволення клопотання, то просив обрати максимальний розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, просив обрати заставу, обов`язки, які будуть покладені буде виконувати.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, та його захисника, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені вище обставини, тяжкість інкримінованих злочинів, дані про особу ОСОБА_5 його соціальні зв`язки, дають підстави вважати про те, що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти заявленим ризикам та дієвості кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч.3 ст. 190 КК України повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, заявами та допитами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_17 , протоколами впізнання по фотографіях та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 p., ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запобіжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у виняткових випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик - це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених у п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час існують.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи в т.ч. домашній арешт не зможуть в повній мірі запобігти наведеним ризикам, а відтак не будуть здатними і забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість інкримінованого злочину, міцність соціальних зв`язків підозрюваного та характеризуючи його особу дані, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити.

Згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

За змістом ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Таким чином строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту затримання, а саме з 05 вересня 2025 року.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольни ти.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів до 03 листопада 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду, а тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 08 вересня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_20