Справа № 461/5356/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1861/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши в м. Львові у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 липня 2025 року про відмову у задоволенні скарги про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами,

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03 липня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Суддя мотивував своє рішення тим, що заявник ОСОБА_6 , як на підставу для перегляду за нововиявленими обставинами ухвали ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 04.08.2017, покликається на постанову Верховного Суду від 07.05.2025 у справі № 463/11488/20, в якій встановлено, що висновок апеляційного суду не ґрунтується на вимогах КПК в частині відмови у відкритті провадження про перегляд за нововиявленими обставинами. Дослідивши зміст заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, суд дійшов висновку про те, що обставини, на які покликається заявник не є нововиявленими обставинами, у розумінні ч.2 ст.459 КПК України.

Не погоджуючись із згаданою ухвалою судді, заявник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 липня 2025 року про відмову у задоволенні скарги про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами та направити справу до суду першої інстанції для повторного розгляду до суті.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Наголошує, що суддя місцевого суду порушив норми кримінального процесуального права, а саме оскаржувана ухвала не відповідає, на думку апелянта, вимогам ст.370 КПК України, нормам ст.ст.40, 55 Конституції України та звертає увагу, що суддею місцевого суду не враховано висновки, які викладені у постанові Верховного Суду від 07 травня 2025 року у справі №463/11488/20, провадження №51-3142км21

ОСОБА_6 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце такого, у апеляційні скарзі зазначив, що не бажає брати участь у апеляційному розгляді, а тому колегія суддів із урахуванням вимог ч.4 ст.405, 406 КПК України приходить до висновку, що неявка апелянта не перешкоджає проведенню розгляду апеляційної скарги у його відсутності.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши наведені доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону суддя при постановленні оскарженої ухвали дотримався в повному обсязі.

Так, згідно вимог ч.1 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до положень ч.2 ст.459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно з практикою Верховного Суду, системне тлумачення положень статей 459, 462 КПК України, вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути (постанова Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2024 року, справа ЄУН 389/766/20).

Таким чином, підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, на підставі п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України можуть бути обставини, які не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_6 звернувся до Галицького районного із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 04.08.2017 по справі №461/5356/17, згідно якої відмовлено у відкриті провадження за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_7 від 19.06.2014 у справі №461/1041/14-к

Колегія суддів вважає, що норми КПК не передбачають можливість перегляду за нововиявленими обставинами ухвал слідчих суддів. Такий висновок угзоджується із позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 03.02.2020 року у справі №522/14170/17, яка зокрема зводиться до того, що системне, логічне й телеологічне тлумачення норм, що містяться в главі 34 КПК України вказує на те, що перегляду за нововиявленими обставинами підлягають не всі судові рішення, а лише ті, якими завершується розгляд кримінального провадження по суті в суді відповідної інстанції.

Крім того, колегія суддів наголошує, що зміст ухвал слідчих суддів у справі №461/5356/17 та у справі №461/1041/14-к у їх логічному взаємозв`язку у контексті ново виявлених, на думку ОСОБА_6 обставин, були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Також колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду у тому, що постанова Верховного Суду від 07.05.2025 у справі № 463/11488/20, в якій встановлено, що висновок апеляційного суду не ґрунтується на вимогах КПК в частині відмови у відкритті провадження про перегляд за нововиявленими обставинами на яку покликається ОСОБА_6 , як на підставу перегляду судового рішення за новивиявленими обставинами не є нововиявленими обставинами, у розумінні ч.2 ст.459 КПК України.

Відтак, істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу судді - залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 липня 2025 року про відмову у задоволенні скарги про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами залишити без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4